ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 28 грудня 2020 р. 	Справа № 480/1043/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання  Мироненко А.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від     19.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Соколова Н.О., м. Охтирка, повний текст складено 19.05.20 року по справі     №     480/1043/20
за позовом              ОСОБА_1        
до            Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)      
треті особи:             Державна казначейська служба України ,            Охтирська міська рада Сумської області    
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - відповідач, Охтирський МВ ДВС), треті особи: Державна казначейська служба України, Охтирська міська рада Сумської області, в якій просила суд:
- визнати протиправним та скасувати повідомлення Охтирського МВ ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 05.02.2020 за вих. № 9276 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у виді виконавчого листа № 583/84/19 (2-а/583/11/19), виданого Охтирським міськрайонним судом 23.09.2019 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 №583/84/19 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 588,33 грн.;
- зобов`язати відповідального державного виконавця з числа посадових осіб Охтирського МВ ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 583/84/19 (2-а/583/11/19), виданий Охтирським міськрайонним судом 23.09.2019 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 № 583/84/19 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 588,33 грн., та відкрити виконавче провадження.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2020, з урахуванням ухвали від 11.06.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано повідомлення Охтирського МВ ДВС Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 05.02.2020 за вих. № 9276 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у виді виконавчого листа № 583/84/19 (2-а/583/11/19), виданого Охтирським міськрайонним судом 23.09.2019 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 №583/84/19 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 588,33 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського МВ ДВС Північно - Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат - 2960 грн. 80 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 апеляційну скаргу Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишено без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2020 по справі № 480/1043/20 - без змін.
16.12.2020 до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі щодо судових витрат, понесених позивачкою.
Від відповідача на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якого зазначено, що при дослідженні наданих позивачем документів встановлено, що зазначені в акті приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 10.12.2020 види правничої допомоги адвоката Цуркана В. І. не були пов`язані зі справою № 480/1043/20, а тому відповідач просить відмовити у задоволенні вказаної заяви в повному обсязі. Розгляд зазначеної заяви здійснювати за його відсутності.
Від представника позивачки також надійшла до суду заява про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки.
Заява розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи заяви приходить до висновку, що її вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Частинами 1, 3 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
10.12.2020 представник позивачки заявив відповідне клопотання у заяві по суті справи (а.с. 39-43). 
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).
Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. по справі № 826/8107/16 (провадження № К/9901/26989/18).
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно із п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Статтею 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З огляду на викладене вище, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Слід зазначити, що питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 23.10.2018 по справі № 826/9047/16, ст. 134 КАС України, не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Натомість, усталена судова практика свідчить пр те, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належними доказами можуть бути саме договір про надання правової допомоги та акти приймання-передачі до договору.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат представником позивача надані до суду копії:
- договору про правничу допомогу від 22.10.2020;
- акту прийняття - передачі виконаних робіт та наданих послуг адвоката з детальним описом станом на 10.12.2020, в якому визначено, що на виконання умов договору про правничу допомогу від 22.10.2020, адвокатом Цурканом В. І. надані наступні послуги: консультація з правових питань щодо розгляду апеляційної скарги Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПСМУМЮ (м.Суми) на постанову Охтирського міськрайонного суду від 19.05.2020 по справі № 480/1043/20; підготовка заяви про повернення апеляційної скарги стороні відповідача; підготовка клопотань про організацію та проведення судових засідань в режимі відеоконференції; підготовка заяв про доведення апеляційної скарги з додатками для підготовки до апеляційного перегляду; підготовка заяви про відвід; підготовка заяви по суті справи; за згодою позивача правовий супровід з наданням правничої допомоги та процесуального представництва при розгляді апеляційної скарги Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПСМУМЮ (м.Суми) на постанову Охтирського міськрайонного суду від 19.05.2020 по справі № 480/1043/20.
Вищевказаними документами підтверджено, що адвокат ОСОБА_2 надав позивачу послуги з професійної правничої допомоги.
Відповідно до копії розрахункової квитанції серії ЦВІ № 22-10/2020 від 22.10.2020 ОСОБА_1 здійснила оплату за правничу допомогу в розмірі 1700, 00 грн.
Як наслідок, суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.
З огляду на надання представником позивача належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, з урахуванням тривалості розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн., понесених при розгляді апеляційної скарги.
Окрім того, на думку колегії суддів, витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 1700 гривень 00 копійок є співмірними із значенням справи № 480/1043/20 для ОСОБА_1 та іншими обставинами, що встановлені частиною 5 статті 134 КАС України.
Посилання відповідача в клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на те, що послуги адвоката від 22.10.2020, які полягали в підготовці заяви про повернення апеляційної скарги стороні відповідача, є недоведеними, оскільки відділу зазначений документ не надходив, а з зазначеної назви документу не зрозуміло, яке він має відношення до справи № 480/1043/20, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначена заява міститься в матеріалах справи і стосується саме справи № 480/1043/20 (т. 1 а.с. 218-220).
Також, колегія суддів не приймає до уваги і доводи відповідача про те, що послуги адвоката від 05.11.2020, які полягають у підготовці клопотання про організацію та проведення судових засідань в режимі відеоконференції, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 480/1043/20 дане клопотання подане ОСОБА_1 , а тому не можливо встановити факт надання правничої адвокатом Цурканом В. І.
Так, матеріалами справи підтверджено, що вказане клопотання подане саме представником позивачки - Цурканом В. І., підписане ним та до клопотання доданий відповідний ордер про надання правничої допомоги ( т. 1 а.с. 228-232).
Посилання відповідача на штучне збільшення обсягу робіт адвоката за рахунок подачі заяв про доведення апеляційної скарги разом з додатками та повторної підготовки клопотання про організацію та проведення судових засідань в режимі відеоконференції, на думку колегії суддів, є суб`єктивним баченням відповідача.
Подання заяви по суті справи, а не відзиву на апеляційну скаргу, про що зазначає відповідач, жодним чином не спростовує факт виконання роботи адвокатом зі складання та викладення правової позиції по суті справи у вигляді відповідної заяви.
Щодо підготовки та подання заяви про відвід, яка судом апеляційної інстанції залишена без задоволення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищезазначені послуги надані в межах суми гонорару 1700, 00 грн. та не визначалися окремо.
Крім того, відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.12.2020, за умови витрачення кількості годин за правничу допомогу на загальну суму (3, 20 х 800,00) = 2426, 00 грн., враховуючи домовленість та фактичну оплату 1700, 00 грн., за основу приймається фактично внесена сума оплати за правничу допомогу адвоката в розмірі 1700, 00 грн.
З огляду на викладене, відповідач не навів суду належних аргументів щодо неспівмірності таких витрат. 
Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою понесені поштові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме, надіслано заяву про ухвалення додаткового судового рішення та докази витрат на правничу допомогу іншим учасникам справи на суму 52, 50 грн. (17, 50 х 3), що підтверджується копіями поштових квитанцій. 
Враховуючи викладене, розмір понесених позивачем витрат в загальній сумі 1752 гривень 50 копійок підтверджується належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами. 
Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.

Керуючись ст. ст. 134, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) витрати, пов`язані із розглядом справи, в розмірі 1752 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн. 50 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
 Головуючий суддя 	 	П`янова Я.В.	
Судді	   	Присяжнюк О.В.    Спаскін О.А.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  28.12.2020 року