ПОСТАНОВА
Іменем України

09 грудня 2020 року 
Київ
справа №522/19758/18
адміністративне провадження №К/9901/9969/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Радишевської О.Р., 

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 522/19758/18
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року, прийняте у складі головуючого судді Вовченко O.A.,
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Яковлєва О.В., суддів Градовського  Ю.М., Крусяна А.В.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору
1. 08 листопада 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - позивач, ГУПФ в Одеській області) звернулось до суду із адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відповідача, УДВС ГТУЮ в Одеській області), в якому просило:
1.1 визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн та у виконавчому провадженні №57233385 від 18 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн.
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01  січня 2016 року, згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Головним управлінням був проведений 22 лютого 2018 року, 29 березня 2018 року і 23 квітня 2018 року, відповідно до постанови Приморського районного суду від 14 грудня 2017 року та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі наданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки №20066 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними за січень 2016 року, обчисленого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». 
2.1. Зазначає, що доплата за період з 15 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року в сумі 14089,46 грн виплачена ОСОБА_1 разом з пенсією за березень поточного року, за період з 15 березня 2017 року по 31 березня 2018 року в сумі 2422,14 грн. виплачена разом з пенсією за квітень 2018 року, а доплата за період з 01 січня 2018  року по 30 квітня 2018 року в сумі 239,48 грн зарахована на його картковий рахунок 25 квітня 2018 року. 
2.2. Доплату за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в сумі 22084,96 грн буде виплачено після виділення коштів на фінансування з державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту з зазначеної постанови та місячним розміром отриманої ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016  року по 31 грудня 2017 року, з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року до забезпечення повної виплати розрахованої суми. 
2.3. Вказує, що в подальшому, 21 вересня 2018 року до Головного управління надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень по виконавчому провадженню № 57233385 від 18 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження. У відповідь на цей лист Головним управлінням 01 жовтня 2018 року направлено до Відділу примусового виконання рішень лист № 16072/03 про виконання рішення суду.
3. Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист № 522/17344/17, виданий Приморським районним судом міста Одеси від 14 серпня 2018 року про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захист колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 pоку № 900, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988. 
3.1. Відповідач указує, що 18 вересня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено до ГУ ПФУ в Одеській області для виконання, та стягувачу до відома (ВП №57233385), одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн. 
3.2. 04 жовтня 2018 року до відділу надійшов лист від 01 жовтня 2018 року №  16072/03 ГУ ПФУ в Одеській області про часткове виконання рішення суду. Проте, станом на 19 жовтня 2018 року та на теперішній час рішення суду не виконано у повному обсязі, а саме не проведено виплату заборгованості, як того вимагає рішення. 
3.3. 19 жовтня 2018 року державним виконавцем відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу, копію якої направлено боржнику. Зазначає, що підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. 

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2017  року, яка змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від  23  травня 2018 року, у справі № 522/17344/17 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року №988, починаючи з 15 березня 2017  року. 
5. 14 серпня 2018 року Приморським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №522/17344/17 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988. 
6. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області від 18 вересня 2018 року за виконавчим листом Приморського районного суду міста Одеси від 14 серпня 2018 року №522/17344/17 відкрито виконавче провадження № 57233385, яким, зокрема, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14892 грн.
7. Вказана постанова направлена ГУ ПФУ в Одеській області 18 вересня 2018 року та отримана позивачем 21 вересня 2018 року.
8. 01 жовтня 2018 року позивачем до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області направлено лист №16072/03, отриманий відділом 04 жовтня 2018 року, в якому повідомлено, що на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2017 року, яка змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2018 року відповідачем здійснено ОСОБА_1 перерахунки пенсії з 01 січня 2016 року згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та проведено його - 22 лютого 2018 року, 29 березня 2018 року і 23 квітня 2018 року відповідно постанови Приморського районного суду від 14 грудня 2017 року та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі наданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки № 20066 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, обчисленого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015  року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». 
8.1. Доплата за період з 15 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року в сумі 14089,46 грн виплачена ОСОБА_1 разом з пенсією за березень поточного року, за період з 15 березня 2017 року по 31 березня 2018 в сумі 2422,14 грн виплачена разом з пенсією за квітень 2018 року, а доплата за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року в сумі 239,48 грн зарахована на його картковий рахунок 25 квітня 2018  року. 
8.2. Доплату за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в сумі 22084,96 грн буде виплачено після виділення коштів на фінансування з державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 зазначеної Постанови та місячним розміром отриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року , з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
9. 19 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову у виконавчому провадженні № 57233385 про накладення штрафу, якою за невиконання в повному обсязі рішення суду накладено на ГУ ПФУ в Одеській області штраф у сумі 5100 грн.
10. Вказана постанова надіслана позивачу 19 жовтня 2018 року та отримана позивачем 25 жовтня 2018 року.
11. На підтвердження здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з вищевказаних рішень у справі № 522/17344/17 позивач подав до суду копії перерахунків: від 22 лютого 2018 року, згідно якого перерахунок здійснено на підставі рішення суду (постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 з 15 березня 2017 року); від 29 березня 2018 року, згідно якого перерахунок здійснено на підставі рішення суду (постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015  року № 988 з 15 березня 2017 року); від 23 квітня 2018 року, згідно якого перерахунок здійснено на підставі постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103.

ІІІ. Рішення судів у цій справі та мотиви їхнього ухвалення 
12. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від  06  березня 2019 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
13. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що боржником у встановлені строки не виконано вимоги виконавчого документу, а отже, відповідачем правильно накладено штраф за невиконання рішення суду.
13.1. Щодо позовних вимог про скасування постанови державного виконавця від  18  вересня 2018 року, якою стягнуто виконавчий збір у сумі 14892 грн, суди попередніх інстанцій зазначили, що оскільки рішення суду не було виконано у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір підлягає стягненню відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». 

ІV Касаційне оскарження
14. Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 09 квітня 2019 року.
15. У касаційній скарзі позивач зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій постановлено рішення із неправильним застосуванням норми матеріального та процесуального права. Так, заявник касаційної скарги зазначає, що згідно з пунктом 3 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
15.1. Також заявник касаційної скарги звертає увагу на незаконність накладання штрафу на УПФУ за невиконання рішення суду у повному обсязі, оскільки вказане рішення не було повністю виконано із поважних причин, а саме відсутності відповідного фінансового забезпечення.
15.2. Додатково заявник касаційної скарги зауважує, що судом апеляційної інстанції безпідставно, на думку позивача, не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а та від  24  січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а з питання накладання штрафу на органи ПФУ.
16. За таких обставин позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нову постанову про задоволення позову.
17. 16 травня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бевзенка В.М., суддів Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л. відкрито касаційне провадження та витребувано із Одеського окружного адміністративного суду справу № 522/19758/18.
18. 28 травня 2019 року справа № 522/19758/18 надійшла до Верховного Суду.
19. 07 червня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача на касаційну скаргу, в якому відповідач, спростовуючи доводи касаційної скарги, просить залишити її без задоволення.
20. 08 травня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  08  травня 2020 року № 762/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Радишевську О.Р., Смоковича М.І.
21. 07 грудня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  07  грудня 2020 року № 2420/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову  Н.В., суддів - Мацедонську В.Е., Смоковича М.І.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
22. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
23. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX). 
24. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
25. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX; далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
25.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
26. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27. Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII):
27.1. Згідно з частиною першою статті 18 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
27.2. Пунктом 16 частини третьої статті 18 встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
27.3. Відповідно до частини першої статті 63 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
27.4. Частиною другою статті 63 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
27.5. Відповідно до частини третьої статті 63 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
27.6. Статтею 75 встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
27.6.1. Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу  -  300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону №1404-VIII).
27.7. Частина п`ята статті 26 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
27.7.1. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону".
27.8. Стаття 27 визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
27.8.1. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
27.8.2. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
27.8.3. Виконавчий збір не стягується:
1)за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2)у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";
4)за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5)у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6)за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
27.9. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження".
28. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

VІ Позиція Верховного Суду 
29. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
Щодо постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича у виконавчому провадженні № 57233385 від 18 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн.
30. З урахуванням норм, закріплених у частині п`ятій статті 26 Закону №1404-VIII, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону №1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.
31. Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"
32. Разом з тим, виконання судового рішення у справі № 522/17344/17 не може здійснюватися відповідно до Закону №4901-VI, оскільки зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії не може вважатись ні стягненням коштів, ні зобов`язанням вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган. 
33. У державного виконавця не було інших підстав, передбачених частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII, не стягувати з боржника виконавчий збір.
34. Отже, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича по виконавчому провадженню № 57233385 від 18 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича у виконавчому провадженні № 57233385 від 19 жовтня 2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
35. Аналізуючи наведені положення Закону № 1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
36. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
37. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
38. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
39. Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
40. В спірному випадку причиною невиконання постановою Приморського районного суду міста Одеси від 14 грудня 2017 року, яка змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі №  522/17344/17 в частині виплати грошових коштів стала відсутність відповідного фінансового забезпечення з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано порядок виплати коштів за період з 01 січня 2016 року і в подальшому.
41. Пунктом 3 вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 103 ухвалено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
42. Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1  січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;
з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016  року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
43. Тобто ця постанова Кабінету Міністрів України № 103 визначає порядок виплати перерахований пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.
44. Отже, вказана постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018  року фактично запровадила поетапний порядок виплати перерахованих за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року пенсій колишнім військовослужбовцям, при цьому обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.
45. При цьому, цією постановою не змінюється регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначено порядок виплати перерахованих виплат.
46. В силу статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
47. Тож саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.
48. В свою чергу Кабінетом Міністрів України, виходячи із фінансово - економічних можливостей, прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано порядок виплати коштів за період з 01 січня 2016 року і в подальшому, запровадивши поетапний порядок виплати перерахованих пенсій вищевказаним особам.
49. Ця постанова на момент винесення оспорюваного рішення була чинною, а тому мала бути врахованою органами Пенсійного фонду.  
50. В цьому випадку позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року у 2018 році не виділялись. Тож у контексті обставин цієї справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.    
51. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №814/2655/14, від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 13 червня 2018 року у справі №  757/29541/14-а.
52. Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.
53. Отже, Верховний Суд уважає, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №  57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн підлягає скасуванню.
54. Суди першої та апеляційної інстанцій у цієї ситуації застосувавши формальний підхід у питанні належної оцінки застосування до спірних правовідносин наслідків частини другої статті 75 Закону №1404-VIII у контексті обставин цієї справи, зокрема поважності причин, що стали підставою для покладення на позивача оспорюваної відповідальності.    
55. Таким чином, Верховний Суд уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку, щодо постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
56. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України (у редакції до 08 лютого 2020  року) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
57. Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019  року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року підлягають скасуванню у частині відмови у задоволенні позову про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018  року у виконавчому провадженні № 57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, із прийняттям у цій частині нової постанови про задоволення позову, а касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.  

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у частині відмови у задоволенні позову про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн скасувати.

3. Прийняти у цій частині нову постанову, якою позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

4. Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленка Василя Олександровича від 19 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 57233385 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

5. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.  Шевцова

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська

                    О.Р. Радишевська