ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року	Львів	Справа № 260/361/20 пров. № А/857/11045/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року (ухвалене головуючим – суддею Микуляк П.П. о 09 год. 04 хв. у м. Ужгороді) у справі № 260/361/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Виноградівська міська рада Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування рішень,

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просили:
визнати бездіяльність Виноградівської міської ради в частині не оприлюднення за 10 днів до дня проведення сесії міської ради розпорядження Виноградівського міського голови № 165 «Про скликання ІІ пленарного засідання тридцять четвертої сесії міської ради сьомого скликання» від 16.12.2019 протиправною;
визнати бездіяльність Виноградівської міської ради в частині не оприлюднення проектів рішень сесії Виноградівської міської ради за 20 робочих днів до дати їх розгляду 26.12.2019 протиправною;
визнати протиправними та скасувати рішення 34-ї сесії Виноградівської міської ради сьомого скликання від 26.12.2019  № 993, № 1010, № 1011, № 1012.
В обґрунтування позовних вимог вказують на те, що 16.12.2019 на сайті Виноградівської міської ради виявлено файл «Рішення з питання землекористування», з якого вбачається, що 05.12.2019 рішенням сесії Виноградівської міської № 970 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності» було здійснено затвердження технічної документації на вільні від забудови земельні ділянки в Урочищі Сальва-1 площею 72, 03 га. 16.12.2019 Виноградівським міським головою видано розпорядження № 165, відповідно до якого було скликано сесію міської ради на 26.12.2019 на 10 год. 00 хв. В той же час, на сайті Виноградівської міської ради жодного проекту рішення на 26.12.2019 оприлюднено не було. За результатами проведеної 26.12.2019 сесії Виноградівського міської ради було прийнято ряд рішень, зокрема рішення № 993, № 1010, № 1011, № 1012, якими вирішено надати дозволи на складання проектів землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку 250 громадянам, в тому числі 247 мешканцям на підставі рішення № 993 та трьом мешканцям на підставі рішень № 1010, 1011, 1012. Позивачі вважають бездіяльність Виноградівської міської ради щодо не оприлюднення розпорядження Виноградівського міського голови № 165 від 16.12.2019 за десять днів до дня проведення сесії міської ради та щодо не оприлюднення проектів рішень сесії Виноградівської міської ради за 20 робочих днів до дати їх розгляду 26.12.2019 протиправною, та як наслідок протиправними прийняті відповідачем рішення від 26.12.2019 № 993, № 1010, № 1011, № 1012. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення Виноградівської міської ради від 26.12.2019 № 993, № 1010, № 1011, № 1012, якими громадянам надано дозвіл на складання проектів землеустрою є актами індивідуального дії, і таким чином, породжують права та обов`язки для громадян щодо яких вони прийняті. А тому, у даних правовідносинах щодо надання дозволів на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок, позивачі не їх учасниками та на них не поширюється дія оскаржених рішень, а тому такі рішення не обумовлюють  виникнення у них будь-якого суб`єктивного права чи обов`язку. 
Також суд першої інстанції зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі в обґрунтування порушення їхніх прав посилаються на те, що із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою вони звернулися задовго до 2019 року, однак таких дозволів не отримали, а відповідач оскарженими рішеннями надав дозвіл на розробку проекту землеустрою іншим громадянам. Однак суд не прийняв такі доводи до уваги та зазначив, що належним способом захисту прав позивачів була б вимога визнання протиправною бездіяльності Виноградівської міської ради щодо не розгляду заяв саме конкретних громадян (позивачів по справі) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов`язання прийняти відповідне рішення за результатами розгляду таких заяв.  
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржили позивачі, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначають, що відповідачем не було завчасно, за десять днів до дня проведення сесії міської ради, оприлюднено розпорядження Виноградівського міського голови № 165 від 16.12.2019. Також вказують, що проекти рішень № № 993, 1010, 1011, 1012 не були оприлюдненні за 20 робочих днів до дати їх прийняття 26.12.2019. Всі земельні питання не були попередньо обговорені на засіданні депутатської комісії з питань землекористування та раціонального використання природних ресурсів. Проекти оскаржуваних рішень не були надані для попереднього ознайомлення всім депутатам міської ради. А заяви – клопотання всіх 250 мешканців міста, яким надано дозволи на розробку проектів землеустрою, не відповідають приписам ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, зокрема в них не зазначено правильне цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а до клопотання не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому покликається на те, що прийнятті рішення про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки у таких виникло право власності на земельну ділянку і це право грунтується на правовстановлюючих документах. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав..
З матеріалів справи слідує, що розпорядженням Виноградівського міського голови «Про скликання ІІ пленарного засідання тридцять четвертої сесії міської ради сьомого скликання» від 16.12.2019 № 165 скликано сесію Виноградівської міської ради на 26.12.2019. Як вбачається із вказаного розпорядження до порядку денного включено зокрема розгляд заяв та звернень з питань землекористування.
26.12.2019 Виноградівською міською радою Закарпатської області прийнято рішення № 993 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку», яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 246 громадянам.
Рішенням Виноградівської міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку» від 26.12.2019 № 1010 надано ОСОБА_8 дозвіл на складання проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га на по АДРЕСА_1 .
Рішенням Виноградівської міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку» від 26.12.2019 № 1011 надано ОСОБА_9 дозвіл на складання проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 08 га. 
Рішенням Виноградівської міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку» від 26.12.2019 № 1012 надано ОСОБА_10 дозвіл на складання проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельну ділянку орієнтовною площею 0,08 га. 
26.12.2019 ОСОБА_7 звернувся до Виноградівського міського голови із скаргою про зупинення (накладення «вето») рішень міським головою та внесення їх на повторний розгляд Виноградівською міською радою. 
Виноградівська міська рада за результатами розгляду скарги, листом від 02-9/125 від 23.01.2020 повідомила ОСОБА_7 , що для зупинення дії рішень в порядку, визначеному ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» підстав не має. Рішення ухвалені більшістю (2/3) голосів від загального складу ради, в той же день оприлюднені на офіційному сайті міської ради та набрали чинності відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування».
Позивачі вважаючи, що відповідач проявив бездіяльність та прийняв оскаржені рішення протиправно, звернулися до суду з відповідними позовними вимогами.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Відповідно до пунктів 1-2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: -хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або - хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або - хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Разом з цим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Аналіз змісту ст. 19 ЦПК України та ст. 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.
Із змісту позовних вимог слідує, що предметом спору в цій справі є зокрема рішення 34-ї сесії Виноградівської міської ради сьомого скликання від 26.12.2019 № 993, № 1010, № 1011, № 1012, якими громадянам надано дозвіл на складання проекту землеустрою відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків.
Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відтак право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав і відповідний запис прийнятого рішення про державну реєстрацію прав має вноситись до Державного реєстру прав.
Так 27.10.2020 на адресу суду надійшли від Виноградівської міської ради Закарпатської області додаткові пояснення до відзиву з яких слідує, що станом на день розгляду справи в суді першої інстанції 114 громадян: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_9 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_67 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , яким оскаржуваними рішеннями II пленарного засідання З 4-ї сесії Виноградівської міської ради сьомого скликання від 26.12.2019 року № № 993, 1010, 1011, 1012 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, зареєстрували право приватної власності на земельні ділянки, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки щодо права власності вказаних громадян, де зокрема зазначено, що інформація міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Крім цього, відповідач в додаткових поясненнях до відзиву також зазначає, що станом на 26.10.2020 ще 45 громадян зареєструвало за собою право приватної власності на земельні ділянки, яким оскаржуваним рішенням II пленарного засідання 34-ї сесії Виноградівської міської ради сьомого скликання від 26.12.2019 № 993 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, а саме: ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 ( ОСОБА_128 ), ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки щодо права власності вказаних громадян, де зокрема зазначено, що інформація міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що прийнятті оскаржувані рішення Виноградівської міської ради сьомого скликання від 26.12.2019 року № № 993, 1010, 1011, 1012 про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки таких виникло право власності земельної ділянки і це право грунтується на правовстановлюючих документах.
Разом з цим рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовна вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.
А тому, на переконання суду апеляційної інстанції, цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки в основі спору є правовідносини з питань права власності на земельні ділянки, яке реалізовано громадянами внаслідок прийняття оскаржуваних рішень.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Виноградівської міської ради в частині не оприлюднення за 10 днів до дня проведення сесії міської ради розпорядження Виноградівського міського голови № 165 «Про скликання ІІ пленарного засідання тридцять четвертої сесії міської ради сьомого скликання» від 16.12.2019 та не оприлюднення проектів рішень сесії Виноградівської міської ради за 20 робочих днів до дати їх розгляду 26.12.2019 то колегія суддів вважає, що оскільки спір є приватно-правовим і заявлені разом з ними згадані вимоги є взаємопов`язаними та похідними, вони також не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Таким чином, суд апеляційної інстанції, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, приходить до висновку про непоширення на спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність комплексного вирішення такого в порядку цивільного судочинства.
Згідно з п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 319 КАС України, практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції, не дослідивши всіх обставин справи, дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову та вирішення спору за правилами адміністративного судочинства, що є наслідком скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі. 
В силу приписів частини 1 статті 239 КАС України суд апеляційної інстанції роз`яснює позивачам, що даний спір належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 239, 241, 250, 308, 310, 319, 321, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 260/361/20 скасувати та закрити провадження у справі за адміністративним позовом за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Виноградівська міська рада Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування рішень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року