ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2038/20  Номер провадження 22-ц/814/2066/20	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С. Б.
Суддів: Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
за участю секретаря: Кальник А. М.
розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни
на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2020 року у складі судді Тімошенко Н.В.
за заявою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності,
в с т а н о в и в:
У березні 2020 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1  у справі, а саме: нежитлову будівлю А-ІІ, загальною площею 1675,1 кв.м, господарський сарай Б-І, загальною площею 26,8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлові будівлі загальною площею 2133,6 кв.м, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_2 , які складаються з нежитлової будівлі (цеху) літ. А-1, загальною площею 330,1 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Б-1, загальною площею 1388 кв.м; нежитлової будівлі (цеху) літ. В-1, загальною площею 212,9 кв.м; нежитлової будівлі (вагової) літ Г-1, загальною площею 9,8 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Д-1 загальною площею 192,8 кв.м; навісів літ. г, Е, е; нежитлової будівлі загальною площею 3526,7 кв.м, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3 , а також на рухоме майно, яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , а саме на обладнання: машину насіннє-рушну НРХ -4-01; маслопрес ПХП -1000 (3 шт.); зерносушарку СБЦ -16; сепаратор БСХ -100; піч сушильножарочну ПСЖ - Г ЗО Б - МО (нержавіюча); автомат фасувально-пакувальний ФУАПП; повітряний теплообмінник ВОТ-30000; теплогенератор - ТПГ 1000; водяний теплообмінник ВДГ 500; фільтрпрес - РЗМ 16-1 УП 001; очисну калібруючу машину ОКМФ-АВФ-АФ; конвеєр харчовий універсальний; конвеєр харчовий завантажувальний; КПП - 4500 БД; конвеєр харчовий розвантажувальний КПРГ-2; автоматичний котел опалювальний на твердому паливі з приставкою А.П.П. (потужність 15 до 500 кВт); піч сушильно-жарочну - ПСЖ -Г; брикетувальник ПБ-48; зерносушарку СБЦ-16, заводський номер 7; піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-30Б-МО; піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-120Б-МО; установку комбінувальну ОКМр; погрузчик зерновий КШП; конвеєр КПО 1800; конвеєр КПУ-1500 із забороною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо використання, а також відчуження будь-яким способом вказаного рухомого майна. 
Заяву мотивовано тим, що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходиться цивільна справа за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності.
Оскільки відповідачі не виконали зобов`язання, взяті на себе за договорами купівлі-продажу від 02.04.2017 та 03.04.2019 та не передали вказане рухоме майно на суму 4 415 000,00 грн та продовжують користуватись вказаним рухомим майном, а отриману продукцію використовувати для власних потреб, на даний час існує реальний ризик того, що вказане майно в подальшому може бути відчужене, а рішення суду в разі задоволення позову виконати буде неможливо або його виконання буде ускладнене.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. 
Накладено арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 у справі, а саме:
- нежитлову будівлю А-ІІ, загальною площею 1675,1 кв.м, господарський сарай Б-І, загальною площею 26,8 кв.м, які знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 ;
- нежитлові будівлі загальною площею 2133,6 кв.м, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_2 , які складаються з нежитлової будівлі (цеху) літ. А-1, загальною площею 330,1 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Б-1, загальною площею 1388 кв.м; нежитлової будівлі (цеху) літ. В-1, загальною площею 212,9 кв.м; нежитлової будівлі (вагової) літ Г-1, загальною площею 9,8 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Д-1 загальною площею 192,8 кв.м; навісів літ. г, Е, е.
- нежитлову будівлю загальною площею 3526,7 кв.м, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3 .
Накладено арешт на рухоме майно, яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , а саме на обладнання:
- машину насіннє-рушну НРХ -4-01;
- маслопрес ПХП -1000 (3 шт.);
- зерносушарку СБЦ -16;
- сепаратор БСХ -100;
- піч сушильножарочну ПСЖ - Г ЗО Б - МО (нержавіюча);
- автомат фасувально-пакувальний ФУАПП;
- повітряний теплообмінник ВОТ -30000;
- теплогенератор - ТПГ 1000;
- водяний теплообмінник ВДГ 500;
- фільтрпрес - РЗМ 16-1 УП 001;
- очисну калібруючу машину ОКМФ-АВФ- АФ;
- конвеєр харчовий універсальний;
- конвеєр харчовий завантажувальний;
- КПП - 4500 БД;
- конвеєр харчовий розвантажувальний КПРГ-2;
- автоматичний котел опалювальний на твердому паливі з приставкою А.П.П. (потужність 15 до 500 кВт);
- піч сушильно-жарочна - ПСЖ -Г;
- брикетувальник ПБ-48;
- зерносушарку СБЦ-16, заводський номер 7;
- піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-30Б-МО;
- піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-120Б-МО;
- установку комбінувальну ОКМр;
- погрузчик зерновий КШП;
- конвеєр КПО 1800;
- конвеєр КПУ-1500.
Заборонено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо використання, а також відчуження будь-яким способом рухомого майна яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , а саме на обладнання:
- машину насіннє-рушну НРХ -4-01;
- маслопрес ПХП -1000 (3 шт.);
- зерносушарку СБЦ -16;
- сепаратор БСХ -100;
- піч сушильножарочну ПСЖ - Г ЗО Б - МО (нержавіюча);
- автомат фасувально-пакувальний ФУАПП;
- повітряний теплообмінник ВОТ -30000;
- теплогенератор - ТПГ 1000;
- водяний теплообмінник ВДГ 500;
- фільтрпрес - РЗМ 16-1 УП 001;
- очисну калібруючу машину ОКМФ-АВФ- АФ;
- конвеєр харчовий універсальний;
- конвеєр харчовий завантажувальний;
- КПП - 4500 БД;
- конвеєр харчовий розвантажувальний КПРГ-2;
- автоматичний котел опалювальний на твердому паливі з приставкою А.П.П. (потужність 15 до 500 кВт);
- піч сушильно-жарочна - ПСЖ -Г;
- брикетувальник ПБ-48;
- зерносушарку СБЦ-16, заводський номер 7;
- піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-30Б-МО;
- піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-120Б-МО;
- установку комбінувальну ОКМр;
- погрузчик зерновий КШП;
- конвеєр КПО 1800;
- конвеєр КПУ-1500.
Виконання ухвали доручено Управлінню державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Полтавської міської ради, Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Допущено ухвалу до негайного виконання.
Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Не погодившись з даною ухвалою, представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Ясниська О. О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Доводи скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.
Крім того, суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві власності відповідачам, яка його орієнтовна вартість, чи не порушено правило про співмірність.
Вважає, що судом при постановленні ухвали про забезпечення позову було враховано виключно інтереси позивача, оскільки судом в рамках забезпечення позову накладено арешт на все рухоме майно, що є предметом позову і жодним чином не обґрунтовано необхідність накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Салашний М. О. просить апеляційну скаргу представника відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ясниської О. О. залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла наступного висновку.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та дійшов висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме і рухоме майно відповідачів та заборони відповідачам вчиняти будь-які дії щодо використання, а також відчуження будь-яким способом рухомого майна, з чим судова колегія апеляційного суду повною мірою погодитись не може.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують обґрунтовані побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. 
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Згідно із пунктами 1, 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам. 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є рухоме майно - обладнання цеху по переробці сільськогосподарської продукції, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності після поділу спільного майна подружжя згідно договору від 05 грудня 2018 року.
Заявляючи про право власності позивача на рухоме майно, як предмет договорів купівлі-продажу від 02 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також від 03 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , заявник належним чином не обґрунтував та суд першої інстанції не встановив яким чином може вплинути на захист прав позивача та виконання можливого рішення суду про задоволення позову арешт нерухомого майна відповідачів, а саме, нежитлової будівлі А-ІІ загальною площею 1675,1 кв.м, господарського сараю Б-І, загальною площею 26,8 кв.м, які знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 ; нежитлових будівель загальною площею 2133,6 кв.м, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_2 , та нежитлової будівлі загальною площею 3526,7 кв.м, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3 . 
Вказане нерухоме майно не є предметом спору по справі та не є предметом забезпечення вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності, як покупцем за договорами купівлі-продажу рухомого майна, а отже, таке забезпечення позову не сприятиме виконанню судового рішення, не є співмірним із заявленими позовними вимогами та суперечить нормам процесуального права і критеріям статті 1 Протоколу Першого Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо допустимості втручання у право відповідачів на мирне володіння своїм майном, на що суд першої інстанції нелаженої уваги не звернув. За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача про таке забезпечення позову за безпідставністю.
В частині арешту спірного рухомого майна забезпечення позову є виправданим, оскільки позивач заявляє своє право саме на це майно, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в цій частині колегією суддів апеляційного суду не вбачається. 
Арештом майна є тимчасове обмеження суб`єктивних прав власника в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. За своєю правовою природою арешт полягає в обмеженні правомочностей власника на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує судова заборона, з метою його збереження до виконання судового рішення, тому ухвалена судом першої інстанції заборона відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо використання спірного майна та відчуження його будь-яким способом є зайвою, а заява представника позивача в цій частині є необґрунтованою та не підлягає до задоволення. 
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги представника відповідачів та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у вказаній частині з постановленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у заявлений представником позивача спосіб.
       В іншій частині ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.
       За подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн, який на підставі частин першої, сьомої статті 141 ЦПК України підлягає компенсації їй за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни - задовольнити частково.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2020 року в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 у справі, а саме: нежитлову будівлю А-ІІ, загальною площею 1675,1 кв.м, господарський сарай Б-І, загальною площею 26,8 кв.м, які знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 ; нежитлові будівлі загальною площею 2133,6 кв.м, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_2 , які складаються з нежитлової будівлі (цеху) літ. А-1, загальною площею 330,1 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Б-1, загальною площею 1388 кв.м; нежитлової будівлі (цеху) літ. В-1, загальною площею 212,9 кв.м; нежитлової будівлі (вагової) літ Г-1, загальною площею 9,8 кв.м; нежитлової будівлі (складу) літ. Д-1 загальною площею 192,8 кв.м; навісів літ. г, Е, е; нежитлову будівлю загальною площею 3526,7 кв.м, яка знаходиться за адресою:  АДРЕСА_3 , а також в частині заборони  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо використання та відчуження будь-яким способом рухомого майна яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , а саме на обладнання: машину насіннє-рушну НРХ -4-01; маслопрес ПХП -1000 (3 шт.); зерносушарку СБЦ -16; сепаратор БСХ -100; піч сушильножарочну ПСЖ - Г ЗО Б - МО (нержавіюча); автомат фасувально-пакувальний ФУАПП; повітряний теплообмінник ВОТ -30000; теплогенератор - ТПГ 1000; водяний теплообмінник ВДГ 500; фільтрпрес - РЗМ 16-1 УП 001; очисну калібруючу машину ОКМФ-АВФ- АФ; конвеєр харчовий універсальний; конвеєр харчовий завантажувальний; КПП - 4500 БД; конвеєр харчовий розвантажувальний КПРГ-2; автоматичний котел опалювальний на твердому паливі з приставкою А.П.П. (потужність 15 до 500 кВт); піч сушильно-жарочна - ПСЖ -Г; брикетувальник ПБ-48; зерносушарку СБЦ-16, заводський номер 7; піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-30Б-МО; піч сушильно-жарочну ПСЖ-Г-120Б-МО; установку комбінувальну ОКМр; погрузчик зерновий КШП; конвеєр КПО 1800; конвеєр КПУ-1500 - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача  ОСОБА_3 -  ОСОБА_4 про забезпечення позову в такий спосіб.
В іншій частині ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2020 року - залишити без змін.

Покласти на позивача судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат 280,26 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.І. Обідіна

       О.В. Прядкіна