ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2020 р.           Справа№ 910/14092/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Пашкіної С.А. 

секретар                 Ковальчук Р.Ю.

за участю 
представників:      позивача - Журавльов В.В., Волошинович О.П.
                               відповідача-1 - Стовба А.В.
                               відповідача-2 - не з`явились

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 р. (повне рішення складено 06.08.2020 р.)
у справі № 910/14092/19 (суддя - Джарти В.В.)
за позовом ОСОБА_2 
до 1. ОСОБА_1 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ"
про розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі та застосування наслідків розірвання договору

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ" про:
- розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства від 23.10.2015 р;
- застосування наслідків розірвання договору, а саме скасування рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ", оформленого протоколом № 01/10/15 від 23.10.2015 р.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач-1, в порушення умов укладеного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "СІ-ЕЛ" від 23.10.2015 р., свої зобов`язання щодо вчасної оплати не виконав, що, на думку позивача, є підставою для розірвання вказаного договору та скасування загальних зборів товариства.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 р. у справі № 910/14092/19 позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 посилається на те, що оскільки в укладеному між сторонами договорі відсутні банківські реквізити позивача, тому 22.10.2019 р. він відправив на поштову адресу позивача грошовий переказ в розмірі 2500,00 грн через сервіс грошових переказів ПАТ "Укрпошта", що підтверджується: квитанцією ПАТ "Укрпошта" № 0142 від 22.10.2019 р. та заявою на приймання поштового переказу (ф.121) № 142 від 22.10.2019 р. Однак позивач двічі не з`явився до відділення ПАТ "Укрпошта" за отриманням грошового переказу та після закінчення терміну зберігання 29.11.2019 р. відділенням пошти переказ було повернуто відправнику. В подальшому, відповідачем-1 зазначені кошти були перераховані на депозитний рахунок нотаріуса, що підтверджується заявою про прийняття у депозит нотаріуса грошових сум, підпис на який засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С., запис в реєстрі № 2508 та квитанцією №0.0.1560788214.1 від 20.12.2019 р.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/14092/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Скрипка І.М. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 р. задоволено заяву суддів Скрипка І.М., Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. про самовідвід у справі № 910/14092/19, а справу передано на повторний автоматизований розподіл для здійснення визначення судової колегії.
На підставі зазначеної ухвали та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/396/20 від 16.09.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14092/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/14092/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14092/19 та призначено її до розгляду на 13.10.2020 р.
Засідання суду, призначене на 13.10.2020 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 р. справу № 910/14092/19 призначено до розгляду на 17.11.2020 р.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4668/20 від 16.11.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці та судді Калатай Н.Ф. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14092/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14092/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 р. справу № 910/14092/19 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У засідання суду, призначене на 17.11.2020 р., представник відповідача-2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача-2 був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутнім у судовому засіданні.
Крім цього відповідач-2 не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього завчасно не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
23.10.2015 р. відбулись загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "CI-ЕЛ", оформленні протоколом № 01/10/15, за результатами яких було вирішено:
- надати згоду ОСОБА_2 на передачу частини частки, а саме 2500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "CI-ЕЛ" на користь ОСОБА_1 шляхом її продажу;
- збільшити статутний капітал цього товариства за рахунок грошового внеску до 400000,00 грн;
- розподілити статутний капітал у рівних частках, а саме частка ОСОБА_2 - 50% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 200000,00 грн, частка ОСОБА_1 - 50% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 200000,00 грн;
- затвердити статут в новій редакції та здійснити державну реєстрацію змін.
23.10.2015 р. між ОСОБА_2 , в якості продавця, та ОСОБА_1 , в якості покупця, було укладено договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "CI-ЕЛ" (далі - договір купівлі-продажу). 
Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу предметом даного договору є корпоративні права, які відповідно до чинного законодавства визначаються як право власності на статутний капітал юридичної особи або його частки (пай), включаючи права на управління, отримання відповідної частки прибутку, а також активів юридичної особи у разі її ліквідації відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати покупцю свої права, а саме частину частки у статутному капіталі товариства, що становить 50% статутного капіталу товариства, загальною вартістю 2500,00 грн, а покупець зобов`язаний прийняти цю частину частки та сплатити обумовлену суму в цьому договорі.
Як передбачено п. 2.1 вказаного договору, вартість частини частки у статутному капіталі товариства, що відчужується складає 2500,00 грн, і підлягає сплаті покупцем на користь продавця. 
У відповідності до п. 2.2 договору купівлі-продажу покупець сплачує продавцю вартість частини частки у статутному капіталі товариства відповідно до п. 2.1 цього договору не пізніше 23 жовтня 2017 року.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач-1 не виконав рішення загальних зборів учасників від 23.10.2015 р., зокрема не сформував вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "CI-ЕЛ", а також в порушення умов укладеного договору купівлі-продажу не виконав зобов`язання по оплаті частини частки, що, на думку позивача, є підставою для розірвання вказаного договору та застосування його наслідків, а саме, скасування рішення загальних зборів учасників товариства.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як передбачено ч. ч. 1, 3, 5 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.
За ч. ч. 2, 4 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом п. 2.2 укладеного між сторонами договору розрахунки між сторонами проводяться не пізніше 23.10.2017 р.
Отже оскільки договором передбачений обов`язок ОСОБА_1 здійснити оплату не пізніше 23.10.2017 р., тому оплата частини частки в статутному капіталі ТОВ "СІ-ЕЛ" повинна бути виконана в установлений строк. 
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.
Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
При цьому якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, то продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору (ст. 651 ЦК України).
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку щодо проведення розрахунку за продаж частки в статутному капіталі товариства у встановлений договором строк. 
Крім того, матеріали справи не містять належних доказів про наявність наміру ОСОБА_1 здійснити виконання свого обов`язку з оплати до 23.10.2017 р.
Доводи скаржника про те, що з метою проведення оплати за договором 22.10.2019 р. він відправив позивачу грошовий переказ в розмірі 2500,00 грн через сервіс грошових переказів ПАТ "Укрпошта" на його поштову адресу, однак позивач не з`явився до відділення ПАТ "Укрпошта" за отриманням грошового переказу та після закінчення терміну зберігання 29.11.2019 р. відділенням пошти переказ було повернуто відправнику, колегія вважає необґрунтованими, оскільки спроба відповідача здійснити оплату частки після відкриття провадження у справі не спростовує факту порушення ним умов укладеного договору щодо виконання оплати не пізніше 23.10.2017 р.
Так, ціна є істотною умовою договору купівлі-продажу, а обов`язок з оплати товару є основним обов`язком покупця. Отже, порушення покупцем обов`язку щодо оплати фактично переданої частки є істотним порушенням договору. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 р. у справі № 923/682/16.
Таким чином, порушення покупцем обов`язку щодо оплати фактично переданої йому частки є істотним порушенням договору і достатньою підставою для задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеного між позивачем та відповідачем-1. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства від 23.10.2015 р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про скасування рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ", оформленого протоколом № 01/10/15 від 23.10.2015 р., колегія зазначає наступне.
Згідно зі ст. ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) Суд зазначив: "Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в  Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."
Верховний суд констатує, що встановивши наявність порушеного права позивача, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення позивача до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.
Такий спосіб захисту як скасування акта (що має правовим наслідком припинення його дії/чинності з моменту набрання чинності рішенням як суду, так і іншого компетентного органу, в тому числі, наприклад, зборів учасників господарського товариства чи органу управління товариством) ніяк не суперечить чинному законодавству, не обмежений у використанні різними юрисдикціями та може бути реалізований як у судовому, так і в позасудовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 р. у аналогічній справі № 923/1106/16, де було застосовано наведені вище норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Отже, враховуючи обов`язковість застосування правових висновків Верховного Суду та викладену вище подібну правову позицію, яка передбачає відповідне застосування наслідків розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ", оформлене протоколом № 01/10/15 від 23.10.2015 р., підлягає скасуванню з метою захисту та відновлення прав позивача у заявлений ним спосіб (перерозподіл та затвердження часток учасників ТОВ «СІ-ЕЛ», протокол № 01/10/15 від 23.10.2015 р.).
Щодо застосування позовної давності, заявленої ОСОБА_1 у даній справі до вимоги про скасування рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 23.10.2015 р., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Як передбачено ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
У відповідності до п. 2.2 договору розрахунки між сторонами проводяться не пізніше 23.10.2017 р.
Таким чином, обов`язок відповідача-1 щодо проведення у повному обсязі розрахунку за продаж частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ-ЕЛ" за договором виник з дня укладення договору до 23.10.2017 р., а з 24.10.2017 р. почалось прострочення виконання обов`язку відповідачем щодо проведення розрахунку за цим договором.
Отже перебіг позовної давності за зобов`язанням щодо проведення у повному обсязі розрахунку за договором купівлі-продажу починається з 24.10.2017 р., а тому поданий 09.09.2019р. позов про розірвання цього договору пред`явлено в межах встановленого строку позовної давності.
Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 р. у справі № 910/14092/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладається на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 р. у справі № 910/14092/19 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
   4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.11.2020 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                С.А. Пашкіна