ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 805/559/17-а
адміністративне провадження № К/9901/4825/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,          
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
за участю секретаря Томах О.О.,
представника позивача - Соловйової Н.В.,
представника відповідача - Мулик К.К.
касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) 
на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.09.2017 (Головуючий суддя Ханова Р.Ф., суддя: Василенко Л.А., Гайдар А.В.)
по справі № 805/559/17-а 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" 
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Публічне  акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» (далі - позивач, ПАТ «Енергомашспецсталь») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до  Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС) про скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2016 № 0000891400, № 0000901400, № 0000881400.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2017 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», внаслідок чого скасовані податкові повідомлення - рішення від 29.12.2016: № 0000891400, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 47 558 403 грн, № 0000901400, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5    275 289 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 637 644 грн 50 коп., № 0000881400, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість  у розмірі 2 675 207 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 48 150 грн.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.09.2017 скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2017 та адміністративний позов задоволено частково. Скасовано повністю податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року № 0000891400, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 47 558 403 грн, скасовано повністю податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року № 0000881400, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 675 207 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 48 150 грн, скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року № 0000901400 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 5 008 622 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2 637 644,5 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.09.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що господарські операції позивача з ТОВ «Траф альянс», ТОВ «Феро-МД», ТОВ «КК «Атлас», ПП «Бриз», ТОВ «Примо-Фаро», ТОВ «Семакс-2014», ТОВ «Сот Плюс», ТОВ «Аргос-гарант», ТОВ «Будівельна Компанія Крамміськбуд», ТОВ «Агенство прогресивних бізнес-стратегій», ТОВ «Українаська нафтогазова компанія» фактично не здійснювалися. Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на неможливості здійснення контрагентами позивача господарської діяльності через відсутність достатніх трудових та виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів, устаткування тощо. При цьому податковий орган посилається на отриману податкову інформацію щодо контрагентів позивача. Крім того, ОСОБА_1 (головний бухгалтер та засновник ТОВ «Українська нафтогазова компанія»), підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 (справа № 646/8865/16-к) було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Крім того, касаційна скарга містить вимоги здійснити переоцінку доказів, що не входить до повноважень Верховного Суду. 
Позивач письмово проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржуване судове рішення законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Відповідач в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції доводи касаційної скарги підтримав, позивач проти доводів касаційної скарги заперечував.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 30.05.2016 по 05.12.2016 на підставі направлень від 30.05.2016 № 338, № 339, № 340, № 341, № 342, № 343, № 344, № 345, № 346, № 347, наказу від 18.05.2016 № 328, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82 та відповідно до плану-графіка проведення перевірок юридичних осіб на 2 квартал 2016 року посадовими особами відповідача проведено планову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецстваль» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016, за результатами якої складено акт від 12.12.2016 № 2109/28-10-14-01/00210602.
Згідно акта перевірки, відповідачем встановлено, зокрема, порушення:
підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 47    558    403 грн, в тому числі за 1 квартал 2016 року;
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту на загальну суму 4    855    091, 18 грн, в тому числі по періодах: січень 2013 року на суму 200    630 грн, березень 2013 року на суму 1    869    346 грн, квітень 2013 року на суму 109    907 грн, липень 2013 року на суму 85    884 грн, серпень 2013 року на суму 1    002    299 грн, вересень 2013 року на суму 14    508 грн, листопад 2013 року на суму 49    419 грн, січень 2014 року на суму 30    517 грн, жовтень 2014 року на суму 122    678 грн, листопад 2014 року на суму 310    036 грн, січень 2015 року на суму 46    719 грн. квітень 2015 року на суму 95    971 грн, травень 2015 року на суму 36    279 грн, червень 2015 року на суму 399    397 грн, жовтень 2015 року на суму 481    500 грн;
пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму ПДВ заявленого до відшкодування на загальну суму 14    356    135,73 грн. 
За результатами перевірки та на підставі складеного акта перевірки, відповідачем 29.12.2016 винесено податкові повідомлення-рішення:
- № 0000891400, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 47 558    403 грн; 
№ 0000881400, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 675    207 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 48    150 грн;
№ 0000901400, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 275    289 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 637 644,50 грн.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, податковий орган підставою зменшення розміру від`ємного значення ПДВ визначив положення пунктів 198.1 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу та пункту 200.1 статті 200 цього кодексу, зменшення суми податку на додану вартість здійснено за дванадцять звітних податкових періодів на загальну суму 2 675 207 грн (податкове повідомлення-рішення від 29.12.2016 № 0000881400).
Судом апеляційної інстанції зауважено, що податкові періоди, за які позивачу зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту та відповідно суми такого зменшення не відповідають висновкам акта перевірки. 
Отже суд дійшов висновку, що протиправність податкового повідомлення - рішення, як акта індивідуальної дії на 1 784 105 грн, обумовлена його невідповідністю пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та підпункту 2 пункту 1 Розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року № 1204 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 р. за №124/28254), а саме зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість здійснено за умови, що має місце невідповідність даних перевірок результатів діяльності платника податків по періодам за актом перевірки та періодами визначеними у податковому повідомленні - рішенні складеного за формою В4, Додатку 8 до цього Порядку.
Відтак колегією суддів суду апеляційної інстанції  досліджувалася правомірність зменшення позивачу розміру від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 891 102 грн, яка складається із сум зменшення від`ємного значення за наступні податкові періоди: за листопад 2013 року - 49 419 грн (ТОВ «Фера -МД»), за листопад 2014 року - 310 036 грн (ТОВ КК «Атлас»), за квітень 2015 року 95 971 грн (ТОВ «Аргос Гарант»), за травень 2015 року - 36279 грн.(ТОВ «Аргос Гарант»), за червень 2015 року - 399 397 грн.(ТОВ «Траф Альянс»).
Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000901400, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 5 275 289 грн за десять податкових періодів судом апеляційної інстанції встановлено, що тільки у шести випадках періоди та суми між результатами перевірки співпадають, а саме за жовтень 2013 року - 11 375 грн, за грудень 2013 року - 70 800 грн, за січень 2014 року 18 663 грн, за лютий 2014 року - 38 333 грн, за січень 2015 року 102 651 грн, за вересень 2015 року - 1 235 096 грн. Сума зменшеного бюджетного відшкодування між результатами перевірки та спірним податковим повідомленням рішенням співпадає на загальну суму 1 476 918 грн.
Колегія суддів дійшла висновку, що невідповідність результатів перевірки та податкового повідомлення рішення унеможливлює визнання його правомірним та доводить протиправність на цю суму (не співпадає на 3 798 371 грн, у тому числі двічі за березень 2014 року на 1 510 884 грн та 2 166 667 грн, двічі жовтень 2014 року на 35 000грн та 85820 грн). 
Цим же податковим повідомленням рішенням застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 637 644 грн 50 коп., без наведення правової підстави застосування штрафу в порушення пункту  58.1 статті 58 Податкового кодексу України, що доводить безпідставність його застосування, і як наслідок цього протиправність податкового повідомлення у цій частині.
Таким чином, співставивши встановлені висновками акта перевірки  порушення (щодо періодів та сум зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ та зменшення суди бюджетного відшкодування з ПДВ) колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про невідповідність сум та періодів, які встановлені в акті перевірки тим, що зазначені в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.
До висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 29.12.2016 № 0000891400, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла, виходячи з такого. 
Під час апеляційного провадження було з`ясовано, що в податковому повідомленні-рішенні помилково зазначено  звітний період третій квартал 2016 року, в той час як в акті перевірки зазначено перший квартал 2016 року.
         Останнім абзацом Розділу 3.1.4. акту перевірки зазначено, що в порушення підпункту    140.4.2    пункту    140.4    статті    140 Податкового кодексу України    підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) періодів на загальну суму 47558403 грн., внаслідок встановлених порушень, описаних в пункті 3.1.2, 3.1.3 акту перевірки (том 9 а. с. 77).
         Актом перевірки зазначено, що проведеною перевіркою відображених показників за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року встановлено завищення задекларованого суб`єктом господарювання показника у рядку        03 РІ Декларації «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» на суму 47558403 грн., а саме в рядку 3.2.4 Додатку РІ за 1 квартал 2016 року в сумі 47558403 грн.(том 9 а. с. 77).
        На вимогу суду апеляційної інстанції під час апеляційного провадження позивачем надані доповнення до заперечень на апеляційну скаргу, яким надані пояснення з приводу висновків податкового органу з цього питання, які долучені до матеріалів справи (том 11 а. с. 180-182, 185-186).
        Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковий орган зменшив від`ємне значення з податку на прибуток за 1 квартал 2016 року. Сума зменшення складається з результатів взаємовідносин з 11 контрагентами. За період з 01.01.2013  по 31.03.2016 податковим органом перевірка по податку на прибуток не проводилась.
       Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів суду апеляційної інстанції, виходила з того, що пунктом 3.2.4 Розділу 3 Різниці, які виникають при здійсненні фінансових операцій (стаття 140 Податкового кодексу України), що визначені Додатком РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, є сумою від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу 3 Податкового кодексу України). Податкова декларація з податку на прибуток підприємств затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.10.2015 №897.
      Пункт 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, який визначає різниці, які виникають при здійсненні фінансових операцій, передбачає зменшення фінансового результату до оподаткування на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.
      Під час апеляційного провадження позивачем надані декларації за попередні звітні податкові періоди (2015 рік), відомості яких відповідають значенням додатку РІ (п.3.2.4) першого кварталу 2016 року. Будь-яких порушень щодо формування від`ємного значення податковим органом під час проведення перевірки не встановлено. Що стосується одинадцяти контрагентів, по яких встановлені порушення при формуванні податкового кредиту, судом було встановлено, що безпосередній вплив на визначення та перенесення від`ємного значення дані операції не мають. Порушення формування валових витрат, які мали місце в межах правовідносин, податковим органом не встановлено.
      Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що порушення перенесення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток попередніх податкових періодів актом перевірки не встановлено, внаслідок чого, його зменшення податковим повідомленням-рішенням є безпідставним.
Доводи касаційної скарги податкового органу містять виключно обґрунтування щодо недоведеності позивачем фактичного виконання господарських операцій з ТОВ «Траф альянс», ТОВ «Феро-МД», ТОВ «КК «Атлас», ПП «Бриз», ТОВ «Примо-Фаро», ТОВ «Семакс-2014», ТОВ «Сот Плюс», ТОВ «Аргос-гарант», ТОВ «Будівельна Компанія Крамміськбуд», ТОВ «Агенство прогресивних бізнес-стратегій», ТОВ «Українаська нафтогазова компанія».
Суд касаційної інстанції, у відповідності до положень статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених судами фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції перевіряє правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо підтвердження реальності спірних господарських операцій позивача з вказаними контрагентами.
Колегія суддів суду касаційної інстанції частково погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.  
Щодо господарських операцій з ТОВ «Феро - МД».
          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Феро-МД» було укладено договір поставки від 24.12.12р. №15/1908, відповідно до умов якого, ТОВ «Феро-МД» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
Податковим органом встановленні податкові правопорушення, які призвели до зменшення від`ємного значення за листопад 2013 року та зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень, грудень 2013 року та січень, лютий 2014 року. Актом перевірки здійснені дослідження господарських операцій, за результатами яких сформований податковий кредит. Договір та первинні документи на підставі яких отриманий товар долучені до матеріалів справи (т.10 а. с. 45-51, т.2 а. с. 35- 92).  
В касаційній скарзі стосовно цього контрагента податковий орган робить посилання на те, що податкові накладні прийняті позивачем до обліку не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, податковий орган посилається на не надання сертифікатів якості, в яких вказаний виробник, постачальник та отримувач товару унеможливлює формування податкового кредиту.  Разом з тим, такі доводи податкового органу спростовані судом апеляційної інстанції з огляду на те, що наведена реєстрація, як обов`язкова умова формування податкового кредиту, закріплена з 01.01.2015 року шляхом внесення змін до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. В акті перевірки, який є носієм доказової інформації,  зазначене порушення не виявлене та не встановлене.
Порушення характеристик якості, які би вплинули на підстави та розмір формування податкового кредиту податковим органом в акті перевірки не наведені та не доведені під час розгляду справи.
Вірним є висновок суду апеляційної інстанції, що зменшення розміру від`ємного значення та зменшення суми бюджетного відшкодування за результатами взаємовідносин з ТОВ «Феро - МД» є безпідставним.
На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «КК «Атлас» (листопад 2014 року, січень 2015 року) позивачем договір та первинні документи долучені до матеріалів справи (том 5 а. с. 177-250, том 6 а. с. 1-250, т. 7 а. с. 2-36).
Податковий орган в касаційній скарзі посилається на відсутність основних засобів, власних приміщень, устаткування, а також відсутність залучених основних послуг з експлуатації основних засобів у третіх осіб, що на їх думку унеможливлює факт реального виробництва продукції.
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «КК «Атлас» було укладено договір від 30.04.2014 № 520, відповідно до умов якого, ТОВ «КК «Атлас» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
         З метою документального оформлення цієї поставки на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» були виписані податкові накладні, видаткові накладні, оформлені відповідні виписки з посвідчення якості товару, оприбуткування товару ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснювалось згідно прибуткових ордерів. Факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні накладні.
        На підставі первинних документів в бухгалтерському обліку підприємством ПАТ «Енергомашспецсталь» були здійснені відповідні бухгалтерські проводки щодо оприбуткування товарів та суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за квітень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень 2015 року.
По взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна компанія Крамміськбуд».
Позивачем до матеріалів справи долучено договори та первинні документи на їх виконання (том 3 а. с. 5-250, том 4 а. с. 1 - 210, том 7 а. с. 55-249, том 8 а. с. 1- 147).
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Будівельна Компанія Крамміськбуд» було укладено наступні договори підряду:  № 28/881 від 18 липня 2013 року, №28/929 від 02 серпня 2013 року,  №28/870 від 16 липня 2013 року,  №28/699 від 31 травня 2013 року, №09/314 від 05 березня 2013 року, договір №09/23 від 08 січня 2014 року на технічне обслуговування обладнання автономних котельних ПАТ «Енергомашспецсталь», договір підряду на ремонт шиферної крівлі АБК БВЦ №28/740 від 17 травня 2012 року, договір підряду на ремонт м`якої крівлі вентиляційного приміщення №1 інв.№00016 №28/331 від 21 березня 2014 року, №28/384 від 02 квітня 2014 року,  №28/545 від 23 травня 2014 року, №28/1500 від 16 грудня 2013 року,  №28/1525 від 19 грудня 2013 року, №28/1463 від 09 грудня 2013 року, №09/741 від 29 серпня 2014 року, №28/653 від 21 травня 2013 року.
Відповідно до умов договорів ТОВ «Будівельна Компанія Крамміськбуд» надані послуги, на адресу ПАТ «ЕМСС» та виписані відповідні податкові накладні та акти виконаних робіт.
Виконання зазначених робіт підтверджуються довідками про вартість виконаних будівельних робіт (КБЗа) та актами приймання виконаних будівельних робіт.
Відповідач посилається на неможливість перевірки підприємств по ланцюгу постачання, однак колегія суддів зазначає, що порушення контрагентом позивача податкової дисципліни та невідповідність окремих документів складених відносно товару постачальником по ланцюгу постачання не впливає на віднесення позивачем (покупцем) до складу податкового кредиту сум за господарською операцією, яка фактично відбулася, оскільки закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від наявності документів щодо належного виконання постачальниками по ланцюгу постачання своїх податкових та інших зобов`язань.
За умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
По взаємовідносинам з ТОВ «Агрос Гарант» та «Трав Альянс» (квітень, травень 2015 року) позивачем договори та первинні документи з цими контрагентами долучені до матеріалів справи (том. 5 а. с. 8-7,81-176). 
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Траф альянс» було укладено договір поставки від 22.06.15р. № 15/505, відповідно до умов якого, ТОВ «Траф альянс» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
Предметом  поставки було вугілля марки «АС», «А», кокс доменний марки «КД-2».
З метою документального оформлення цієї поставки на адресу позивача були виписані податкові накладні, видаткові накладні, оформлені відповідні виписки із сертифікатів якості, оприбуткування товару ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснювалось згідно прибуткових ордерів, також відповідно до умов договору ТОВ «Траф альянс» було виписано рахунки - фактури на оплату товару.
Розрахунки між сторонами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується  платіжними дорученнями. Факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні накладні.
На підставі первинних документів в бухгалтерському обліку підприємством ПАТ «Енергомашспецсталь» були здійснені відповідні бухгалтерські проводки щодо оприбуткування товарів та суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за червень 2015 року.
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Аргос - гарант» було укладено договір постачання від 24.04.2015 №15/367, відповідно до умов якого ТОВ «Аргос - гарант» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
З метою документального оформлення цієї поставки на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» були виписані податкові накладні, видаткові накладні. Факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні накладні, відповідно до умов договору ТОВ «Аргос -гарант» виписано рахунки - фактури на оплату товару.
На підставі первинних документів в бухгалтерському обліку підприємством ПАТ «Енергомашспецсталь» були здійснені відповідні бухгалтерські проводки щодо оприбуткування товарів та суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за квітень, травень 2015 року.
По взаємовідносинах з ПП «Бриз» (том 2 а. с. 93-131), ТОВ «Семакс 2014»  (т.2 а. с. 132-152), ТОВ «Сот Плюс» (т.2 а. с. 1-35, т.3 а.с.179-187).
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ПП «Бриз» було укладено договір постачання від 04.08.2015 року № 204580, відповідно до умов якого ПП «Бриз» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
Згідно п.1 специфікації №1 від 04.08.2015р. до договору №204580 передбачені наступні умови поставки: DDР м. Краматорськ склад ПАТ «ЕМСС». Згідно правила Інкотермс 2010 DDP - Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти контракт перевезення товару до названого місця призначення або узгодженого пункту, якщо такий є. Покупець в свою чергу не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору перевезення.
З метою документального оформлення цієї поставки на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» були виписані податкові накладні, видаткові накладні, оформлені відповідні сертифікати якості.
Розрахунки між сторонами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується  платіжними дорученнями. Факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні накладні.
На підставі первинних документів в бухгалтерському обліку підприємством ПАТ «Енергомашспецсталь» були здійснені відповідні бухгалтерські проводки щодо оприбуткування товарів та суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за вересень 2015 року.
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Семакс-2014» було укладено договір поставки від 18.09.2015 № 15/694, відповідно до умов якого, ТОВ «Семакс-2014» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
Згідно п.1 специфікації №1 від 18.09.2015р. до договору №15/694 передбачені наступні умови поставки: DDР м. Краматорськ склад ПАТ «ЕМСС». Згідно правила DDP згідно Інкотермс 2010 - Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти контракт перевезення товару до названого місця призначення або узгодженого пункту, якщо такий є. Покупець в свою чергу не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору перевезення.
З метою документального оформлення цієї поставки на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» були виписані податкові накладні, видаткові накладні, факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні, оформлені відповідні виписки з сертифікатів якості, оприбуткування товару позивачем здійснювалось згідно прибуткових ордерів.
На підставі первинних документів в бухгалтерському обліку підприємством ПАТ «Енергомашспецсталь» були здійснені відповідні бухгалтерські проводки щодо оприбуткування товарів та суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за вересень 2015 року.
Між ПАТ «Енергомашспецсталь» та ТОВ «Сот плюс» було укладено договір поставки від 13.08.2013 №15/973, відповідно до умов якого ТОВ «Сот плюс» було поставлено продукцію, а ПАТ «Енергомашспецсталь» здійснено оплату цієї продукції.
З метою документального оформлення цієї поставки на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» були видані податкові накладні, видаткові накладні на поставку товарів, відповідно до умов договору ТОВ «Сот плюс» виписано відповідні рахунки - фактури на оплату товару, оплата за продукцію на користь ТОВ «Сот плюс» здійснювалась в безготівковій формі платіжними дорученнями. Факт перевезення товару до м. Краматорська підтверджують товаро-транспортні накладні.
Склад податкових правопорушень по  ПП «Бриз» та ТОВ «Семакс 2014» доводиться податковим органом посиланням на відсутність інформації щодо наявності транспортних засобів, внаслідок чого неможливий реальний факт транспортування товару.
З огляду на те, що позивачем не формувався податковий кредит на транспортні послуги (витрати по транспортуванню товару) зазначені доводи є неприйнятними. Факт отримання товару та його використання в господарській діяльності не є спірним між сторонами.
Стосовно отримання товару від ТОВ «Сот Плюс» колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що податковий орган посилається на отримання від контрагента цього товариства гіпсу з тимчасово непідконтрольній Україні території, у той час, як за матеріалами справи позивачем від цього контрагента отримані фероматеріали. Всі первинні документи щодо отримання яких долучені до матеріалів справи.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погодилася з висновками податкового органу щодо зменшення податковим органом бюджетного відшкодування за вересень 2015 року на суму 266 666,67 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Агентство прогресивних бізнес стратегій».
Рішення суду апеляційної інстанції в цій частині не оскаржувалося позивачем. 
Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України  передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, зокрема, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. 
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
Колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, такий є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких приймають податкові повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.
Крім  того, реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу. 
Таким чином, в матеріалах справи в повному об`ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог    статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Окремі дефекти таких первинних документів не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, якщо з цих документів вбачається зміст та обсяг господарської операції.
Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів, які складені на виконання умов викладених вище договірних відносин. 
Разом тим, досліджуючи господарські операції позивача з контрагентами, реальність господарських операцій яких ставиться під сумнів податковим органом, судом апеляційної інстанції не надано оцінку господарським взаємовідносинам позивача з  ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Прімо-Фаро», в той час як з акта перевірки вбачається, що вказане питання було спірним в межах розгляду даної справи. В судовому засіданні представник відповідача наголосив, що судом апеляційної інстанції такі обставини залишені поза увагою. З наданого відповідачем розрахунку грошових зобов`язань вбачається, що сума донарахованих грошових зобов`язань за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями включає в себе, в тому числі і донарахування по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період липень-серпень 2013 року (сума донарахувань за податковим повідомленням-рішенням від 29.12.2016 № 0000901400 складає 2    166    667 грн, 1    510    884 грн та за податковим повідомленням-рішенням від 29.12.2016 № 0000881400 - 85    884 грн, 1    002    299 грн), ТОВ «Прімо-Фаро» (сума донарахувань за податковим повідомленням-рішенням від 29.12.2016 № 0000881400 складає 481    500 грн).
Крім того, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що розбіжності в висновках акта перевірки та податкових повідомленнях-рішеннях щодо періодів пов`язані з тим, що податкові повідомлення-рішення створені в автоматичному режимі та формуються з автоматичним зазначенням місяця, в який подано уточнюючий розрахунок до декларації, а тому помилково відображені періоди, за які подано уточнюючі розрахунки до декларацій з ПДВ.
Вказані обставини підлягають перевірці. 
Також судом встановлено, що у акті перевірки податковий орган зазначає, що на порушення, які стали підставою для висновків про завищення позивачем показників витрат та фінансового результату, мали вплив порушення, описані в пункті 3.2.2 Акту перевірки.
В той же час пункт 3.2.2 акта перевірки стосується повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 по господарських взаємовідносинах позивача з контрагентами, в тому числі з ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ «Прімо-Фаро».
Таким чином, суду  необхідно надати оцінку доводам податкового органу щодо сумнівності реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Прімо-Фаро». 
Суд касаційної інстанції в силу положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 344, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби)  задовольнити частково. 
           Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.09.2017 по справі № 805/559/17-а скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування:
     податкового повідомлення-рішення від 29.12.2016 № 0000901400 в частині зменшення бюджетного відшкодування на суму 3      677      551 грн та штрафних санкцій на суму 1      838      775,5 грн;
     податкового повідомлення-рішення від 29.12.2016 № 0000881400 в частині зменшення  розміру від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 567      384 грн;
     податкового повідомлення-рішення від 29.12.2016 № 0000891400 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 35      005      497 грн. 
           Справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
          В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.09.2017 залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко