ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9194/20 Справа № 185/6490/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов  В. А. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - 
                        В С Т А Н О В И Л А:
09.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Мотивувала позов тим, що рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач з 10.08.2018 року не сплачував аліменти. Виникла заборгованість у розмірі – 30965 грн. Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 30965 грн. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30965 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень (а.с.57-58).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.63-65). 
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що предметом позову є збільшення розміру аліментів, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Судом встановлено, щоСторони мають неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).
Судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей (а.с.9).
Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської провадиться стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. Вказане підтверджено копією постанови .(а.с.33).
На час звернення позивачки до суду розмір заборгованості становив 30965 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами ст. 196, СК України, й виходив з того, що відповідачем не надано доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, що становить 30965 грн.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначаються виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.
Відповідно до ч. 1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Матеріали справи свідчать, що заборгованість по аліментам дорівнює сумі 30965 грн. розмір пені стягнутий оскаржуваним рішенням не перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам.
Судова колегія перевірила наведений позивачем та досліджений судом першої інстанції розрахунок пені і погоджується з ним.
Доводи апеляційної скарги про неможливість сплати аліментів у зв`язку з проблемою з соціально-психологичної адаптації, неможливістю отримати роботу, а також неможливості сплачувати аліменти внаслідок ДТП під час якого отримав травми, колегія відхиляє виходячи з наступного.
Доказів здійснення будь-яких витрат на лікування відповідачем не надано. Надані до суду направлення на стаціонарне лікування та довідки з травмпункту жодним чином не підтверджують факту неможливості працювати та забезпечувати свою дитину та себе. Відповідних висновків щодо непрацезнадності відповідача до суду не надано. Крім того, такі довідки датовані липнем 2019 року (а.с.68), листопадом 2019 року (а.с.70), в той час коли позивач просила стягнути пеню за період з серпня 2018 по червень 2019 року.
Зазначене свідчить про відсутність підстави вважати, що відповідачем доведено наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 196 СК України.
З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне рішення суду складено 23 грудня 2020 року.

Судді: