ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/5148/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Южненської міської ради Одеської області

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 (судді: Колоколов С.І. - головуючий, Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) та ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2020 (суддя Погребна К. С.) 

за скаргою Южненської міської ради Одеської області

на незаконні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області Яківчук Г.О., у  справі

за позовом Южненської міської ради Одеської області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (правонаступник - ОСОБА_1)

про стягнення 376 556,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі

1.1. 22 грудня 2014 року  прокурор міста Южне Одеської області в інтересах держави в особі Южненської міської ради Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, за участю третьої особи: Державної податкової інспекції у місті Южному Головного управління Міндоходів в Одеській області про стягнення збитків в сумі 376556,08 гривень. 

1.2. Рішенням господарського суду Одеської області від 10.03.2015 у справі №916/5148/14 позов задоволено частково: стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Южненської міської ради Одеської області збитки у розмірі 315939,73 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 6318,80 грн; в решті вимог відмовлено.

1.3. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 рішення господарського суду Одеської області від 10.03.2015 по справі №916/5148/14 змінено, викладено його резолютивну частину в іншій редакції, якою  передбачено: позов прокурора м. Южного Одеської області задовольнити частково; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Южненської міської ради Одеської області збитки за період з 12.04.2012 по  31.08.2014  в розмірі 355162, 24 грн; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 7103, 24 грн; в решті позовних вимог (стягненні 21393,84 грн) - відмовити.

2. Короткий зміст скарги на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця

2.1. В лютому 2020 року Южненська міська рада Одеської області (далі - Южненська міська рада) звернулась до Господарського суду Одеської області зі скаргою на незаконні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - державного виконавця), в якій просила: поновити строк для звернення зі скаргою; витребувати від Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріали виконавчого провадження №49678906; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Яківчук Г.О. про закінчення виконавчого провадження №49678906 від 19.11.2019 щодо примусового виконання наказу №916/5148/14 від 27.11.2015, виданого Господарським судом Одеської області.

2.2. Скарга Южненської міської ради обґрунтована тим, що в процесі ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представником скаржника було встановлено, що є тільки одна сканована чорно-біла копія свідоцтва про смерть боржника, яка не має жодних ознак підтвердження дійсності (згідно з оригіналом), відсутня будь-яка інформація ким або коли свідоцтво було надано до Южненського відділу ДВС, скаржник не отримував від органу ДВС постанови про закінчення виконавчого провадження. Також представник скаржника вказував, що оригінал наказу господарського суду залишається в матеріалах виконавчого провадження та до суду не надісланий. Позивачем було сплачено авансовий внесок відповідно до заяви Южненської міської ради від 15.02.2017 щодо звернення до примусового виконання наказу, проте у скаржника відсутня будь-яка інформації щодо використаних коштів на проведення виконавчих дій або повернення коштів згідно з матеріалами справи виконавчого провадження та в оскаржуваній постанові про це не зазначено.

3. Короткий зміст судових рішень, ухвалених за результатами скарги на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця

3.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2020, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020, в задоволенні скарги Южненської міської ради відмовлено.

3.2. Судові рішення мотивовані тим, що у державного виконавця були законні підстави, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", винести постанову про закінчення виконавчого провадження,  і постанова від 19.11.2019 року ВП №49678906 винесена старшим державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яківчук Г.О. в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України.

4. Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на неї

4.1. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 та ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2020, Южненська міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2020, справу направити на новий розгляд.

4.2. В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судами  попередніх інстанцій норм матеріального права та  порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає про те, що у господарського суду були наявні підстави для витребування доказів, проте господарський суд апеляційної інстанції надав перевагу стороні, що діяла недобросовісно. На думку скаржника, в оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду залишено поза увагою повторне клопотання Южненської міської ради про витребування доказів, не надано оцінки того, що в оскаржуваній постанові державного виконавця не зазначено розміру авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу. Скаржник наголошує, що судами не враховано того, що відсутні докази надходження до державного виконавця оригіналу документу, який слугував підставою для закінчення виконавчого провадження. Звертає увагу на те, що Южненська міська рада не отримувала постанови про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ не було повернуто до Господарського суду Одеської області.

4.3. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 (правонаступник боржника ФОП Горєвої Л. І.) просить касаційну скаргу Южненської міської ради залишити без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020  у цій справі залишити без змін. На думку ОСОБА_1 , у державного виконавця відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» були законні підстави винести постанову про закінчення виконавчого провадження, тому постанова державного виконавця  від 19.11.2019 ВП № 49678906 винесена в межах повножень та відповідно до норм чинного законодавства.

5. Обставини справи, встановлені судами

5.1. Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 10.03.2015 у цій справі позов задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Южненської міської ради збитки у розмірі 315939,73 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівнина користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 6318,80 грн; в решті вимог відмовлено.

5.2. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 рішення господарського суду Одеської області від 10.03.2015 по справі №916/5148/14 змінено, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

"1.Позов Прокурора м. Южного Одеської області задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРУ ФОП НОМЕР_1 ) на користь Южненської міської ради Одеської області (65481 Одеська область м. Южне, пр-т Григорівського десанту, 26-А, код ЄДРПОУ 37894235) збитки за період з 12.04.2012 по 31.08.2014 в розмірі 355162 (триста п`ятдесят п`ять тисяч сто шістдесят дві) гривни 24 коп.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРУ ФОП НОМЕР_1 )  на користь Державного бюджету України (р/р 31210206783008 отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області код ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області МФО 828011 код класифікації: 22030001) судові витрати в розмірі 7103 (сім тисяч сто три) гривен 24 копійок.

4.В решті позовних вимог (стягненні 21393,84 грн) - відмовити".

5.3. 27.11.2017 року на виконання рішення господарського суду Одеської області від 10.03.2015 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 видані відповідні накази.

5.4. 21.12.2015 року Южненським міським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №49678906 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, грошової суми у розмірі 355 162,24 грн. на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 27.11.2015 р. у справі № 916/5148/14.

5.5. 19.11.2019 року старший державний виконавець Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яківчук Г.О. на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №49678906, на підставі отриманого на адресу відділу свідоцтва про смерть боржника - ОСОБА_2 від 11.05.2019 року, серія НОМЕР_2 .

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Переглянувши оскаржувані у справі ухвалу і постанову, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.

6.2. Предметом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, винесена за результатами перегляду ухвали  місцевого господарського суду про відмову в задоволенні скарги на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця.

6.3. Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

6.4. Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла станом на 19.11.2019), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

6.5. За змістом статті 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом

6.6. Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Як передбачено частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

6.7. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті  39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно із частинами 2, 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною 1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

6.8. З урахуванням змісту наведених правових норм, колегія суддів погоджується із правильним висновком господарських судів попередніх інстанцій про те, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України.

6.9. У касаційній скарзі Южненська міська рада зазначає про безпідставне, на її думку, невитребування доказів господарськими судами, що унеможливило встановлення фактичних обставин у справі. Проте, як убачається з оскаржуваних судових рішень, клопотання Южненської міської ради про витребування матеріалів виконавчого провадження були розглянуті в установленому законодавством порядку. Як зазначено в оскаржуваній ухвалі місцевого господарського суду, орган державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, матеріали виконавчого провадження №496789069 не надав. Господарський суд апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотання Южненської міської ради  про витребування від Южненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріалів виконавчого провадження №49678906, відмовив у його задоволенні, зазначивши, що  заявником не дотримані вимоги, передбачені пунктами 4, 5 частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з таким клопотанням.

6.10. Доводи Южненської міської ради щодо відсутності у постанові про закінчення виконавчого провадження відомостей про дату та спосіб надходження копії свідоцтва про смерть боржника не можуть слугувати підставою для визнання незаконною оскаржуваної постанови державного виконавця, оскільки не спростовують наявності передбачених пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження. 

6.11. Верховний Суд погоджується із твердженням скаржника про те, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, відповідно до пункту 22 Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012  № 512/5 (у редакції що діяла станом на 19.11.2019), повинен зазначатися розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу. Водночас, відсутність у постанові про закінчення виконавчого провадження відомостей про повернення авансового внеску стягувачеві не може слугувати підставою для визнання такої постанови незаконною та її скасування.

6.12. Колегія суддів також зазначає, що аргументи скаржника щодо неотримання ним постанови про закінчення виконавчого провадження та неповернення виконавчого документа до Господарського суду Одеської області не можуть бути взяті до уваги, оскільки не є підставою для визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

6.13. При цьому деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України. 

6.14. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

7.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що судові рішення в цій справі ухвалені із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

7.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися господарські суди, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у справі № 916/5148/14.

7. Судові витрати

7.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315,  316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Касаційну скаргу Южненської міської ради Одеської області залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2020 у справі №  916/5148/14 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Дроботова Т. Б.

                                                                                                                    В. А. Зуєв