П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  822/639/18 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К.  
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
23 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Граб Л.С.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просила визнати протиправною відмову Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в переведенні та призначенні їй пенсії по інвалідності 2-ї групи відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону України "Про державну службу" та зобов`язати відповідача перевести, призначити та виплатити їй пенсію державного службовця по інвалідності 2-ї групи відповідно до ч.ч. 9-12 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідці №1839/06 від 31.01.2018 з 30 січня 2018 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Зокрема, судом визнано протиправною відмову Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в переведенні та призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності 2-ї групи відповідно до частини 9 статті 37 Закону України "Про державну службу", оформлену листом №4Д-10 від 31.01.2018 року, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ з 30 січня 2018 року, в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідці №1839/06 від 31.01.2018 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суд від 18 червня 2019 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року скасовано в частині відмовлених позовних вимог. В цій частині прийнято нову постанову, якою задоволено адміністративний позов та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ з 30 січня 2018 року в розмірі 60% суми заробітної плати, зазначеної в довідці №1839/06 від 31 січня 2018 року. 
В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року залишено без змін.  
20 серпня 2019 року Хмельницьким окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист по адміністративній справі №822/639/18 з виконання постанови Cьомого апеляційного адміністративного суду щодо нарахування й виплати пенсії державного службовця по інвалідності.  
29 вересня 2020 року на адресу Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання.
Обґрунтовуючи заяву, позивачка зазначила, що станом на вересень 2020 року вказане рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не виконане.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати її та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області не виконує рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.03.2020, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грубо порушує конституційні права позивача та нівелює зміст положень норм законодавства України.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено статтею 382 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін.
З аналізу вищевказаної норми випливає, що виключно суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Нормами КАС України не передбачено іншого порядку та можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, змінюючи рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року, Сьомий апеляційний адміністративний суд діяв, як суд першої інстанції, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України, заява про встановлення судового контролю мала б розглядатись саме Сьомим апеляційним адміністративним судом, а не Хмельницьким окружним адміністративним судом, що у своїй сукупності свідчить про порушення заявником при поданні заяви про встановлення судового контролю норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року не підлягала задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Гонтарук В. М.