ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року	Львів	Справа № 308/9315/20 пров. № А/857/12404/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №308/9315/20 (суддя Фазикош О.В., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 19.09.2020 №95 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП.
Ухвалою від 30 вересня 2020 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області визнав неповажними причини, вказані у позовній заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також в заяві про поновлення строку, направленій суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, та відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернув позивачу.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив наведені позивачем обставини в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Так, вказує на те, що позивач був відсутній як при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Про існування такої ОСОБА_1 дізнався в серпні 2020 року під час захисту адвокатом його інтересів у кримінальному провадженні, відкритому за відомостями про ухилення позивача від призову на військову службу.
Копія оскаржуваної ухвали була направлена представнику позивача на його запит після нагадування від 27.08.220 №32 03.09.2020 та отримана останнім 04.09.2020.
Відтак, до отримання вказаних документів позивач був позбавлений можливості оскаржити постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки йому не були відомі навіть остаточні реквізити такої постанови (її номер), а тим більше обставини і підстави її прийняття. 
Таким чином, на переконання апелянта, встановлені судом першої інстанції обставини про те, що причина, на яку позивач покликається як на поважну, виникла від обставин, які від нього прямо залежали, є безпідставними та спростовуються наданими представником переліченими документами.
З огляду на викладене, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідачі правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що відповідно до постанови за справою про адміністративне правопорушення №95 від 19.05.2020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн 00 коп. 
Постанова складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП від 19.05.2020, в графі якого щодо підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, міститься запис «від підпису протоколу відмовився».
Оскаржувана постанова №95 від 19.05.2020 у графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» містить запис «фотокопія постанови надсилається ОСОБА_1 по телефону». 
Матеріалами справи підтверджується, що з позовом до суду позивач звернувся 11.09.2020.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, а причини пропуску, вказані позивачем, є недостатніми та неповажними для поновлення такого, оскільки позивачу було відомо про факт притягнення його до адміністративної відповідальності ще 19.05.2020 при складенні протоколу у справі про адміністративне правопорушення, від підписання якого позивач відмовився. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із частиною першою  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя  статті 122 КАС України).
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені  статтею 286 КАС України.
Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені  статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення  (далі -  КУпАП).
Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. 
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Таким чином, відповідно до наведених правових норм оскарження постанови у   справі про адміністративне правопорушення здійснюється протягом 10 днів з дня винесення постанови, проте закон дозволяє поновлювати такий строк за умови доведення обставин поважності причин пропуску такого строку. 
З наявної в матеріалах справи копії постанови №95 встановлено, що така винесена військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 19.05.2020.
В постанові зазначено, що на її оголошення ОСОБА_1 не прибув та фотокопія її відправлена позивачу на телефон.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до норм ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
В оскаржуваній постанові №95 від 19.05.2020 зазначено, що її фотокопія надсилається позивачу телефоном, проте колегія суддів не вважає такий спосіб направлення належним, окрім того, в постанові не зазначено, за яким номером така надсилалася.
Відтак, докази виконання суб`єктом владних повноважень встановленого ст.285 КУпАП обов`язку відіслати постанову про адміністративне правопорушення, тим більше винесену за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні.
Натомість з наданих представником позивача документів колегія суддів вбачає, що адвокат Гончаров В.В. 03.08.2020 звернувся до Ужгородського об`єднаного міського військового комісаріату з адвокатським запитом №31, у якому просив надати інформацію щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Запитувані документи (копія протоколу про адміністративне правопорушення та копія постанови про адміністративне правопорушення №95) надіслані представнику позивача 03.09.2020 після звернення до комісаріату з нагадуванням від 27.08.2020 №32 і отримані адресатом 04.09.2020. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями вказаного вище нагадування,  супровідного листа та копією конверта, яким направлялися документи адвокату Гончарову В.В. з відтиском штемпеля поштового відділення, датованого 03.09.2020.
Відтак, на переконання колегії суддів, позивач довів належними та допустимим доказами поважність причин пропуску строку звернення до суду, які були спричинені обставинами, що не залежали від його волі, а саме – копію оскаржуваної постанови направлено представнику позивача лише 03.09.2020. 
Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування ч.2 ст.123 і ч.4 ст.169 КАС України щодо повернення позовної заяви позивачу.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ст.320 КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.  308,  310,  312,  315,  320,  321,  322,  325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №308/9315/20, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 04.12.2020.