Справа № 461/5645/20                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 33/811/1341/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд області у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2020 року,

                                                                ОСОБА_1 , 
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
                                                               який проживає за адресою: 
                                                                АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 05 червня 2020 о 17 год. 25 хв. у м. Львові по вул. Коперника, 40, керуючи велосипедом марки «Bulle», був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати її, не дотримався безпечного інтервалу, керував велосипедом без звукового сигналу, внаслідок чого здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_2 . В результаті чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та завдано матеріальної шкоди та збитки: пошкоджено підвіску кульчика, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1, 6.6 Правил дорожнього руху.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: постанова винесена безпідставно та є необґрунтованою. 
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1., 13.1., 6.6 Правил дорожнього руху. Суд погодився із зазначеними висновками, вказавши, що його слова «велосипед не є транспортним засобом» суперечать п. 1.10 ПДР України. Насправді він у своїх поясненнях не говорив, що велосипед не є транспортним засобом, а вказував, що він не є механічним транспортним засобом, що є суттєвою різницею, адже п. 2.3 б ПДР стосується водіїв механічних транспортних засобів. Також не було зазначено, у чому полягало порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР, які він заперечив у своїх поясненнях та яким чином порушення вимог п. 6.6 ПДР призвело до дорожньо-транспортної пригоди.
Вказує, що суд обгрунтовував своє рішення даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2020, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2020, не взявши до уваги його пояснення про те, що зазначені матеріали складені з суттєвими порушеннями законодавства. Суд не встановив обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, точне місце та характер зіткнення. Цих даних, немає в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та доданій до нього схемі, а його пояснення і пояснення потерпілої щодо цих даних, суттєво відрізняються. У поясненнях потерпілої, де вона вказує, що не рухалася по велодоріжці є суперечності з наданою нею відповіддю, яка наявна у відеоматеріалах справи (з нагрудних камер патрульної поліції).
Окрім того, зазначає, що особа може бути визнана винною за ст. 124 КУпАП у спричинені нею порушення правил дорожнього руху, що призвели до «пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна». Єдиним із цих факторів, вказаних у протоколі є пошкодження підвіски кульчика у потерпілої. На його прохання потерпіла ОСОБА_2 надала до огляду в залі суду дані сережки. Проте, жодних доказів, що потерпіла взагалі мала дані сережки при собі під час ДТП, що їх пошкодження спричинені даною подією, не було надано. Зокрема тілесних пошкоджень про які заявляла потерпіла, та щодо яких були наданні підтвердження, пошкоджень лівого вуха не фігурувало, в відеоматеріалах з місця ДТП, потерпіла також не скаржилась на втрату чи пошкодження сережок. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Однак, покликання ОСОБА_2 , що їй завдано шкоди внаслідок пошкодження підвіски кульчика вважає безпідставним, оскільки нею не надано доказів, що вона мала такі під час ДТП. Не погоджується, що ним порушено п. 2.3 б ПДР, оскільки такий стосується механічних транспортних засобів, а докази про порушення ним п.п. 12.1, 13.1 ПДР в матеріалах справи відсутні. Погоджується лише із порушенням п. 6.6 ПДР, так як його велосипед, дійсно не був оснащений звуковим сигналом, але вважає, що порушення п. 6.6 ПДР не могло призвести до ДТП. Причиною наїзду на ОСОБА_2 було те, що вона рухалась по велодоріжці. Під час руху він зіткнувся правим плечем із лівою частиною обличчя ОСОБА_2 .
Потерпіла ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції надала пояснення щодо обставин ДТП та долучила письмові заперечення на апеляційну скаргу. Просила залишити постанову першої інстанції без змін. Зазначила, що ОСОБА_1 рухався з великою швидкістю, що і стало причиною наїзду на неї, якщо б швидкість була меншою, вона б не отримала таких тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 вона побачила перед самим зіткненням. Внаслідок удару в неї з лівого вуха було зірвано сережку, яка зігнулась. Рухалась вона тротуаром і не здійснювала жодних несподіваних для водія велосипеда рухів. ДТП сталося з вини ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_2 , яка апеляційну скаргу заперечила, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №522633 від 07.07.2020 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що 05 червня 2020 о 17 год. 25 хв. у м. Львові по вул. Коперника, 40, ОСОБА_1 керуючи велосипедом марки «Bulle», був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати її, не дотримався безпечного інтервалу, керував велосипедом без звукового сигналу, внаслідок чого здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_2 . В результаті чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та завдано матеріальної шкоди та збитки: пошкоджено підвіску кульчика, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1, 6.6 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.2.3 б, 12.1, 13.1, 6.6. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3б); Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1); водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1); 
Згідно з п. 6.7 ПДР велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на безпідставність зазначення судом про порушення ним п. 2.3 б ПДР, що апеляційний суд вважає не обґрунтованим, оскільки п. 2.3 б ПДР стосується не тільки водіїв механічних транспортних засобів, а й з урахуванням п. 6.7. ПДР поширюється на велосипедистів. 
Тому висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( порушення вимог п.2.3б, п.12.1, п.13.1, п.6.6. Правил дорожнього руху), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 522633 від 07.07.2020 року (а.с. 1);
- відеозаписом події від 05.06.2020 (а.с. 2);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.07.2020 проте, що велосипедист (особа їй невідома) їхав на дуже великій швидкості, тому зупинитись не зміг, хоча вона йшла на зустріч, але його не бачила. Коли і як наїхав на неї незрозуміло, відчула раптовий удар в обличчя, втратила свідомість, опритомніла, зрозуміла, що лежить на тротуарі. Велосипедист на її запитання, чому він не зупинився, або чому не сигналив, відповів, що не має обов`язку зупинятись чи сигналити, бо коли він сигналить – пішоходи кидаються йому під колеса. Удар відбувся раптово, якби велосипедист їхав з допустимою швидкістю, вона б його помітила. Ударом їй пошкоджено сережку, вона викривлена і вирвана була ударом з вуха (а.с.4);
- рапортом слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області Басараб Б.В. від 05.06.2020 про те, що 05.06.2020 близько 17.25 год. У м. Львові на вул. Коперника, 40, відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд велосипедом на пішохода) за участі велосипедиста ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , та пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 , в результаті наїзду пішохід отримала легкі тілесні ушкодження. Попередній діагноз: забій грудної клітки, закритий перелом кісток носа (а.с. 28);
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2020 (а.с. 30-35);
- схемою місця ДТП, яка сталася 05.06.2020 о 17.25 год. на вул. Коперника,40, у м. Львові (а.с.36);
- фототаблицями до протоколу ОМП (а.с.37-38);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.06.2020 про те, що 05.06.2020 о 17 год. 25 хв. він керуючи велосипедом, їхав по вул. Коперника, велосипедною доріжкою вниз у напрямку доріжки, побачив жінку, яка йшла навпроти велосипедною доріжкою. Він пригальмував, намагаючись на невеликій швидкості об`їхати її зліва. В момент об`їзду жінка різко змінила напрямок руху у бік велосипеда, внаслідок чого вона обличчям наштовхнулась на його праве плече. Він одразу ж зупинився, підійшов до потерпілої та за її проханням викликав швидку (а.с. 39).
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про відсутність сережки у потерпілої ОСОБА_2 під час ДТП апеляційний суд до уваги не бере, оскільки про її пошкодження зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, і будь яких зауважень з цього приводу ОСОБА_1 під час складення протоколу не зазначалось. 
Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що під час наїзду на пішохода він зіткнувся із ОСОБА_2 правим плечем з лівою стороною обличчя ОСОБА_2 .
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, у ОСОБА_2 наявна сережка на правому вусі, на лівому така відсутня, а тому сумнівів про її наявність із врахуванням зазначення про пошкодження такої у протоколі про адміністративне правопорушення у суду апеляційної інстанції не виникає.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п.2.3б, п.12.1, п.13.1, п.6.6. Правил дорожнього руху й перебували в причинному зв`язку з настанням ДТП, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду                           І.О. Стельмах