Ухвала        
 
02 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 326/1656/19
провадження № 61-13812ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма «Колос», яка підписана представником Богдановою Ольгою Іванівною, на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Колос» про розірвання договору оренди землі та стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Сільськогосподарський виробничий кооператив агрофірма «Колос» (далі - СВК агрофірма «Колос») 12 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Богдановою Ольгою Іванівною , на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/; від 11 червня 2020 року у справі № 657/2494/17.
 
Крім того, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, СВК агрофірма «Колос» просить зупинити дію рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що наслідками винесення постанови апеляційного суду є скасування державної реєстрації договору оренди, збирання позивачем врожаю, що належить СВК агрофірма «Колос», проведення позивачем польових робіт на спірній земельній ділянці. Указані наслідки призведуть до порушення прав відповідача у випадку скасування оскарженої постанови, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль. 
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення дії рішення не свідчать про наявність підстав для зупинення його дії і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судового рішення. Окрім цього, рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року не є предметом касаційного перегляду. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 326/1656/19.
 
Витребувати з Приморського районного суду Запорізької області цивільну справу № 326/1656/19 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Колос» про розірвання договору оренди землі та стягнення боргу.
 
У задоволенні заяви сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма «Колос» про зупинення дії рішення Приморського районного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2020 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 жовтня 2020 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                                         І. О. Дундар 
 
                                                                                                   Є. В. Краснощоков