ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 р.	Справа № 520/2094/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.08.20 року по справі № 520/2094/2020
          за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТРАНСПРОМСНАБ"  
          до        Головного управління Державної податкової служби у Харківській області                
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення  від 10.02.2020 №00000510518 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 179820,00 грн відповідно до якого до ТОВ "ТВП "Транспромснаб" застосовано штраф в розмірі 53946,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове          повідомлення - рішення від 10.02.2020 №00000500518 за порушення вимог п.п. "а" п. 198.1. абзаців першого і другого п.п. 198.3 ст. 198 та п. 201.1. п. 201.7 ст. 201 ПК України, відповідно до якого ТОВ  "ТВП "Транспромснаб"  збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 114142,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 28535,5 грн;
- визнати протиправним та          скасувати податкове          повідомлення-рішення від 10.02.2020 №00000490518 за порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1 ст. 135 ПК України, відповідно до якого ТОВ  "ТВП "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток підприємств у розмірі 102285,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 25571,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення–рішення ґрунтуються  на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 131/20-40-05-18-09/39665586 від 20.01.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00000510518  від 10.02.2020 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 (тридцять один) до 60 (шістдесят) календарних днів на суму ПДВ 179820 грн 00 коп., яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" застосовано штраф в розмірі 53946 грн 00 коп. 
Визнано  протиправним та скасовано податкове          повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00000500518 від 10.02.2020, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 114142 грн. 00 коп та застосовано штрафні санкції у розмірі 28535 грн. 50 коп.
Визнано  протиправним та          скасовано податкове          повідомлення-рішення  № 00000490518 від 10.02.2020, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання з податку  на прибуток підприємств у розмірі 102285 грн. 00 коп. та застосовано штрафні санкції у розмірі  25571 грн. 25 коп.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" (ідентифікаційний код - 39665586) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704) судовий збір у розмірі 4971 грн. 52 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. 
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують аргументів, викладених в рішенні суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в період з 16.12.2019 по 13.01.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області проведена документальна планова перевірка ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019.
За результатами проведення перевірки складено акт № 131/20-40-05-18-09/39665586 від 20.01.2020, в якому зафіксовані наступні порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства: 
- порушення вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999, в результаті чого занижено суму доходів, що враховуються при визначення об`єкта оподаткування декларації з податку на прибуток на загальну суму 568254,00  грн за 2018 рік;
- порушення вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 102285,00  грн за 2018 рік;
- порушення вимог п.п. "а" п. 198.1. абзаців 1, 2 п.п. 198.3 ст. 198 та п. 201.1. п. 201.7  ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 114142,00 грн, у тому числі на 49522,00 грн за лютий 2018 року та 64620,00 грн за жовтень 2018 року, що призвело до заниження суми податку' на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 114142 грн, у тому числі на 21592,00 грн за лютий 2018 року, на 11571,00 грн за березень 2018 року, на 16359,00 грн за квітень 2018 року та на 64620,00 грн за грудень 2018 року;
- порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань) у Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2019 на загальну суму ПДВ 179820,00 грн з перевищенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 
- порушення  п. 176.2 ст. 176 ПК України в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку за 2 квартал 2017 р., 4 кв. 2017 р., 1-3 кв. 2018 р.; надані недостовірні дані про суми доходу, нарахованого та сплаченого додаткового блага при відшкодуванні сум по авансовим звітам за ознакою "126";
- порушення  пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164. п. 167.1 ст. 167, п. 168.1 ст. 168 ПК України, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб з доходів працівників у формі додаткового блага на загальну суму 2948,66 грн;
- порушення  п.п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4 п. 16- 1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.217  п. 164.2 ст. 164 ПК України в частині неутримання та неперерахування до бюджету військового збору при виплаті доходу у вигляді додаткового блага працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з урахуванням коригуючого коефіцієнту на загальну суму 16381,43 грн, донарахованого військового збору у сумі 245,72 грн.
На підставі вказано акту перевірки податковим органом винесені наступні податкові повідомлення рішення:
-  № 0002855804 20.01.2020 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 179820,00 грн, відповідно до якої до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб"  застосовано штраф у розмірі 53946,00 грн;
- № 00000510518 від 10.02.2020 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 179820,00 грн, відповідно до якого до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" застосовано штраф у розмірі 53946,00 грн;
- № 00000500518 від 10.02.2020 за порушення вимог п.п. "а" п. 198.1, абзаців 1 і 2  п.п. 198.3 ст. 198 та п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 ПК України, відповідно до якого ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 114142,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 28535,5 грн; 
- № 00000490518 від 10.02.2020 за порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1 ст.135 ПК України відповідно до якого ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток підприємств у розмірі 102285,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 25571,25 грн;
-  № 00001693307 10.02.2020 за порушення пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1 ст. 168 ПК України, відповідно до якого ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2948,66 грн, застосовані штрафні санкції у розмірі 1990,19 грн та нарахована пеня у розмірі 1009,81 грн.;
-  № 00001703307 від 10.02.2020 за порушення п.п. 1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.217 п. 164.2 ст. 164 ПК України, відповідно до якого ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТРАНСПРОМСНАБ" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору у розмірі 245,72 грн, застосовані штрафні санкції у розмірі 165,56 грн та нарахована пеня у розмірі 84,15 грн; 
-  № 00001683307 від 10.02.2020, яким на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 і гл. 2 ст. 119 ПК України до ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" застосовані штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.
Позивачем  визнані податкові повідомлення - рішення  № 0002855804,  № 00001693307,  № 00001703307, № 00001683307.
При цьому, не погоджуючись із  податковими  рішеннями  № 0000051051, № 00000500518,  № 00000490518, підприємство звернулось до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстнції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи настуне.
Матеріалами справи встановлено, що 08.10.2018 між ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" (покупець) та ТОВ "ДІПРІЗОН ТЕХНОЛОДЖИ" (постачальник) укладено договір поставки №  08-10/18, згідно з яким постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, поставити покупцю  товар, а покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених даним договором приймати та оплачувати товар.     
Номенклатура, найменування, одиниця виміру, кількість товару, ціна за одиницю товару, що підлягає постачанню, місце поставки, реквізити вантажоодержувача вказуються сторонами у специфікаціях до договору із зазначенням терміну, умов поставки товару, які є невід`ємною частиною договору після належного їх оформлення. 
Згідно із додатком № 1 до вказаного договору поставки (специфікація) товаром за договором поставки є підшипники 30-32532 в кількості 14 шт за ціною 78120,00 грн з ПДВ.
В межах даного правочину проведена господарська операція з купівлі підшипників 30-32532 в кількості 14 шт. за ціною 78120,00 грн з ПДВ, що підтверджується: видатковою накладною № 1-1610 від 16.10.2018 на суму 78120,00 грн з ПДВ; рахунком - фактурою № СФ-1-1610 від 16.10.2018 на суму 78120,00 грн з ПДВ; оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за період з 01.01.2018 по 30.09.2019. Фактичне переміщення товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 16-1 від 16.10.2018. Фактичне надходження товару в розпорядження позивача підтверджується даними рахунку № 201 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 51 від 16.10.2018. Зобов`язання з оплати вартості придбаного товару виконано ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" шляхом перерахування безготівкових коштів згідно з банківською випискою за 19.02.2019 на користь ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СТАЙЛ" відповідно до договору про відступлення права вимоги № 11/02-2019 від 11.02.2019.
В подальшому придбаний товар використано позивачем при організації власної господарської діяльності, а саме: в процесі виконання підприємством  робіт з ремонту колісних пар тепловозів ТГМ4, ТГМ6 в обсязі ремонту колісних пар з заміною суцільнокатаних коліс, осьової шестерні, ревізією буксового вузла та заміною буксових підшипників ПАТ "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" (код ЄДРПОУ 04737111). Дана господарська операція підтверджується наступними документами: договором  підряду № 08/05 від 08.05.2018, укладеним між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТРАНСПРОМСНАБ" та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" із додатками; додатковою угодою № 1 від 19.10.2018 до договору підряду № 08/05 від 08.05.2018, укладеного між позивачем та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", актом прийняття на зберігання від 19.12.2018,  актом прийому-передачі колісних пар зі зберігання від 06.07.2019, актом  № ОУ-0032 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 19.12.2018, товарно  - транспортною накладною № 1 від 05.07.2019. 
Згідно із додатком № 2 до договору поставки № 08-10/18 від 08.10.2018 (специфікація) товаром за договором поставки є шестерня осьова 5.35.10.002 в кількості 2 шт. за ціною 154800,00 грн з ПДВ. В межах вказаного  правочину проведено  господарська операція з купівлі шестерні осьової 5.35.10.002 в кількості 2 шт. за ціною 154800,00 грн з ПДВ, що підтверджується: видатковою накладною № 2-1610 від 16.10.2018 на суму 154800,00 грн з ПДВ., рахунком - фактурою № СФ-3-1610 від 16.10.2018 на суму 154800,00 грн з ПДВ, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за період з 01.01.2018 по 30.09.2019. Фактичне переміщення товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 16-1 від 16.10.2018. Фактичне надходження товару в розпорядження ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" підтверджується даними рахунком № 201 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 51 від 16.102.2018. Зобов`язання з оплати вартості придбаного товару виконано ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" шляхом перерахування безготівкових коштів згідно з банківською випискою за 19.02.2019 на користь ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СТАЙЛ" відповідно до договору про відступлення права вимоги № 11/02-2019 від 11.02.2019.
В подальшому придбаний товар використано позивачем при організації власної господарської діяльності, а саме: в процесі виконання робіт з ремонту колісних пар тепловозів ТГМ4, ТГМ6 в обсязі ремонту колісних пар з заміною суцільнокатаних коліс, осьової шестерні, ревізією буксового вузла та заміною буксових підшипників ПАТ "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ". Дана господарська операція підтверджується: договором підряду № 08/05 від 08.05.2018, укладеним між позивачем та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", із додатками, додатковою  угодою № 1 від 19.10.2018 до договору підряду № 08/05 від 08.05.2018,  укладеного між  ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", актом прийняття на зберігання від 19.12.2018, актом  прийому-передачі колісних пар зі зберігання від 06.07.2019, актом  № ОУ-0032 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 19.12.2018, товарно - транспортною накладною № 1 від 05.07.2019.
Згідно із додатком № 3 до договору поставки № 08-10/18 від 08.10.2018 (специфікація) товаром за договором поставки є шестерня осьова 5.35.10.002 в кількості 2 шт. за ціною 154800,00грн. з ПДВ. В межах вказаного правочнну  проведена господарська операція з купівлі шестерні осьової 5.35.10.002 в кількості 2 шт. за ціною 154800,00 грн з ПДВ, що підтверджується: видатковою накладною № 3-1610 від 16.10.2018 на суму 154800,00 грн з ПДВ, рахунком - фактурою № СФ-2-1610 від 16.10.2018 на суму 154800,00 грн з ПДВ, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 за період з 01.01.2018 по 30.09.2019. Фактичне переміщення товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 16-1 від 16.10.2018.
Фактичне надходження товару в розпорядження ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" підтверджується даними рахунку № 201 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 51 від 16.102.2018. Зобов`язання з оплати вартості придбаного товару виконано позивачем шляхом перерахування безготівкових коштів згідно з банківською випискою за 19.02.2019 на користь ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ СТАЙЛ" відповідно до договору про відступлення права вимоги № 11/02-2019 від 11.02.2019. 
В подальшому придбаний товар  використано ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" при організації власної господарської діяльності, а саме: в процесі виконання позивачем робіт з ремонту колісних пар тепловозів ТГМ4, ТГМ6 в обсязі ремонту колісних пар з заміною суцільнокатаних коліс, осьової шестерні, ревізією буксового вузла та заміною буксових підшипників ПАТ "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ". Дана господарська операція підтверджується: договором  підряду № 08/05 від 08.05.2018, укладеним між ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", із додатками. Додатковою угодою № 1 від 19.10.2018 до договору підряду № 08/05 від 08.05.2018, укладеного між позивачем та ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", актом прийняття на зберігання від 19.12.2018, актом прийому-передачі колісних пар зі зберігання від 06.07.2019, актом  № ОУ-0032 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 19.12.2018, товарно - транспортною накладною № 1 від 05.07.2019.
13.02.2018 на підставі рахунку-фактури № СФ-07 від 13.02.2018 ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" придбано у ТОВ "ЦЕНТР ТОРГ СЕРВИС" наступні товари: кришка  ціліндра 1 ПД4А06.020 - 6 шт. вартість 152700,00 грн, поршньовий палець Д50.04.101 -3 шт. - вартість 13380,00 грн, напрямна випускного Д50.06.025 - 6 шт. вартість 4272,00 грн, напрямна  впускного Д.50.06.026 - 6 шт. вартість 4272,00 грн, клапан  впуск Д50.09.009 - 6 шт. вартість 7020,00 грн, клапан  випуск Д50.09.010 - 6 шт. вартість 7020,00 грн, водяний насос Д50.11 - 1 шт. вартість 19090,00 грн, втулка  ВГШ Д50.24.003 - 6 шт. вартість 15000,00 грн, секція 7317.000 - 2 шт. вартість 22400,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ складає 294184,80 грн. Вказаний товар поставлено позивачем, що підтверджується видатковою накладною № ВН-05 від 13.02.2019, оплата за придбаний товар проведена 14.02.2018, що підтверджується банківською випискою за рахунком № НОМЕР_1 . Придбаний товар обліковано позивачем на рахунку № 631, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за період з 01.01.2018 по 30.09.2019. Фактичне надходження товару в розпорядження ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" підтверджується даними складського обліку, а саме випискою по рахунку № 281.
В подальшому придбаний товар використано ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Транспромснаб" при організації власної господарської діяльності, а саме: обліковано на рахунку 281 за місцем зберігання "Склад", що розмішений на території ТОВ "ЖМЕРИНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЕКСПРЕС". Даний факт підтверджується результатами інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, договором оренди приміщення, договором підряду № 068-08/18 від 27.08.2018.
Щодо посилань відповідача на негативну інформацію стосовно контрагентів позивача, яка міститься в податкових інформаціях Головного управління ДФС у Миколаївській області, а саме: неправомірне визначення сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг та сум податкового зобов`язання при продажу товарів/послуг, неподання до контролюючого органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), колегія суддів зазначає зазначає наступне. 
Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.
Таким чином, недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цих контрагентів, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
Колегія суддів зазначає, що право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.
Слід зазначити, що належними та допустимими в розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.
Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем до суду першої та апеляційної інстанцій не надано жодних доказів відкриття кримінальних проваджень відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.
Так, Верховний Суд у постанові від 04.06.2020 по справі № 340/422/19 зазначив, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пунктів 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об`єкта оподаткування, платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Матеріалами справи встановлено, що правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною, що підтверджується первинними документами.
Згідно із пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
В силу приписів абз. 1 п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Тобто, наведені правові норми Кодексу дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.
Так, договори, укладені позивачем із його конрагентами та первинні документи, що підтверджують реальність вказаного правочину, оформлені сторонами належним чином.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що проведені господарські операції за вищевказаними правочинами мали реальну господарську ціль для досягнення мети, а саме отримання прибутку. 
Поряд із тим, в ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за правочинами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж отримання прибутку.
Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивача є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.
Позивачем як доказ здійснення господарських операцій, надані належним чином засвідчені копії податкових, видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг). Вказані документи відповідають вимогами первинності в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Оцінивши наданні сторонами докази за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.
Отже, дані первинні документи визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Колегія суддів також зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Доказів наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника.
Щодо порушення позивачем п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в сумі,  колегія суддів зазначає наступне. 
Так, контролюючий орган зазначив, що позивачем не підтверджено попередньо включені до складу податкового кредиту, суми податку, проте, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком, виходячи із наступного. 
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).
За правилами п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.
Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.
Отже, дані первинні документи визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Колегія суддів також зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.
Досліджені судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених в акті перевірки № 131/20-40-05-18-09/39665586 від 20.01.2020 висновків, а відтак і законності винесених спірних податкових   повідомлень  - рішень.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області  № 00000500518 від 10.02.2020 та  № 00000490518 від 10.02.2020 є протиправними, а тому, підлягають скасуванню. 
Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №00000510518 від 10.02.2020 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 179820,00 грн відповідно до якого до ТОВ "ТВП "Транспромснаб" застосовано штраф в розмірі 53946,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.
За вказане порушення щодо позивача винесено податкове повідомлення-рішення №0002855804 від 20.01.2020. Штраф у розмірі 53946,00 грн. застосований до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 179820,00 грн,  сплачено позивачем в повному обсязі 30.01.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 459 від 30.01.2020.
Отже, відповідач  притягнув підприємство до відповідальності двічі за вчинення одного й того самого порушення, що суперечить ст. 61 Конституції України, в якій передбачається, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 00000510518  від 10.02.2020.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення номративних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року по справі № 520/2094/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  12.11.2020 року