Справа № 308/399/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

27.11.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю адвоката Семенова Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 – адвокат Семенов Ю.О., 
                                                                в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року
гр. Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на проживання НОМЕР_1 від 01.11.2016 року, мешканець АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 07.01.2020 о 19 год. 48 хв. у м. Вінниця, по вул. Пирогова, водій гр. Йорданії ОСОБА_1 керував т/з марки «BMW 335» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, не природна блідість шкіри обличчя. Перебуваючи на освідченні у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Семенов Ю. О. вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу, незважаючи на наявність підстав для повернення складеного щодо  ОСОБА_1  протоколу для належного оформлення. Стверджує, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи на наявному СD-диску з відеозаписом чітко спостерігається, що ОСОБА_1 , у присутності 2-х свідків не відмовлявся від проходження медичного огляду у лікаря - нарколога безпосередньо у медичному закладі. Апелянт вказує і на те, що причина зупинки автомобіля була безпідставною, у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час правопорушник ніяким чином не порушував вимог ПДР. Вважає, що поліцейським було порушено встановлений законом порядок направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння, а висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння був передчасний, оскільки докази, на яких поліцейський обґрунтував такий висновок, є недопустимими, і при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп`яніння. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 

Заслухавши пояснення адвоката Семенова Ю.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , неявка якого з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи й будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавав; розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі й за клопотанням адвоката Семенова Ю. О., який подав апеляційну скаргу; в ході апеляційного розгляду приймав участь адвокат Семенов Ю. О., який не заперечував щодо проведення розгляду справи, зазначивши, що ОСОБА_1 обізнаний про час та місце розгляду справи, однак не бажає приймати в ньому участі.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 
  Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 07.01.2020 о 19 год. 48 хв. у м. Вінниця по вул. Пирогова, водій ОСОБА_1 керував т/з BMW 335, д. н. з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, не природна блідість шкіри обличчя, і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, перебуваючи на освідченні у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень по суті порушення (а. с. 2-3). 
З Висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціопатія» від 07.01.2020 вбачається, що направлений 07.01.2020 о 19 год. 45 хв. поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на огляд із метою визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 4). 
З рапорту поліцейського Трачук Б. убачається, що під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер – 101» спільно з поліцейським ОСОБА_2 07.01.2020 за порушення ПДР по вул. Пирогова 109 у м. Вінниця було зупинено транспортний засіб марки BMW 335, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у вказаного водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло, не природня блідість шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у лікаря КП «ВОНД «Соціопатія», що підтверджується Висновокм № 0087, у зв`язку з чим, щодо ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 5).
Викладені в протоколі обставини підтверджуються і відеозаписом, що міститься на наявному в матеріалах справи технічному носії інформації – диску (а. с. 39) та іншими наявними в матеріалах справи доказами, які надані стороною захисту, а саме: копіями направлення ОСОБА_1 на огляд із метою визначення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 16), Акту медичного огляду (а. с. 17-18), журналу реєстрації (а. с. 19) . 
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при проведенні перевірки та складанні  щодо ОСОБА_1   протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в них були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вони зацікавлені в результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилався адвокат Семенов Ю. О..
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень. 
Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й даних про те, що лікаря-нарколога ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не вказувала сторона захисту в ході її розгляду. 
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу, незважаючи на наявність підстав для повернення складеного щодо ОСОБА_1 протоколу для належного оформлення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки фактів невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та підстав для повернення протоколу для належного оформлення не встановлено й апеляційним судом. 
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 у присутності 2-х свідків не відмовлявся від проходження медичного огляду в лікаря безпосередньо у медичному закладі, - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР, а також не дають підстав для повернення протоколу для належного оформлення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується факти того, що як працівники поліції, так і лікар-нарколог у медичному закладі пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, вживали всіх необхідних і законних дій для проходження ОСОБА_1 освідчення, однак останній відмовився від проходження медичного огляду в присутності всіх осіб, які в той момент перебували в приміщенні медичного закладу. 
Таким, що знайшов своє підтвердження є і висновок суду першої інстанції, що з вищезгаданого відеозапису вбачається, що напередодні – 06.01.2020 ОСОБА_1 також доставлявся у медичний заклад для медичного огляду.
   Як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР та, відповідно, його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що причина зупинки була безпідставною, у зазначений час ОСОБА_1 ніяким чином не порушував вимоги ПДР. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що з відеозапису вбачається, що причиною зупинки ОСОБА_1 було те, що керований ним автомобіль був на іноземній реєстрації, про що працівники поліції вказували ОСОБА_1 , і при цьому, з рапорту поліцейського (а. с. 5) та відповіді заступника начальника УПП у Вінницькій області (а. с. 37-38) вбачається, що 07.01.2020 відносно ОСОБА_1 , окрім протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесено й постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським було порушено встановлений законом порядок направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння, а висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння був передчасний, оскільки докази, на яких поліцейський обґрунтував такий висновок, є недопустимими, - апеляційний суд визнає такими, що також не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які визнаються допустимими, оскільки будь-яких порушень при їх збиранні не встановлено.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР, а також не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись із висновками суду першої інстанції апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, в даному випадку, працівниками поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло, не природня блідість шкіри обличчя), у зв`язку з чим, його й було направлено до закладу охорони здоров`я для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, де він відмовився від проходження огляду в присутності медичних працівників та поліцейських, чим і порушив вимоги передбачені п. 2.5 ПДР, і що в свою чергу підтверджує наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, і в свою чергу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою, не має, а подана адвокатом Семеновим Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга – залишається без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та на спростування висновків суду першої інстанції, а адвокатом Семеновим О. Ю. таких не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1  – адвокат Семенов Ю.О, залишити без задоволення. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан