ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8033/20  Номер провадження 33/814/805/20	Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О.  Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю адвоката Нескородь В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2020 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Караджала Телавського району, Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:
       Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від  04 листопада 2020 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.      
Згідно з постановою судді , 26 серпня 2020 року, о 21 годині 30 хвилини, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки INFINITI FX37, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, у приміщенні Полтавського обласного наркологічного диспансеру, чим порушив п.2.5 ПДР.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала
Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову щодо нього скасувати.
        В обґрунтування апеляції зазначає , що працівники поліції порадили йому відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння , чим ввели його в оману. В подальшому , незважаючи на згоду здати аналіз крові , відносно нього вже був складений протокол. Також , апелянт зазначає , що справу було розглянуто з порушенням правил підсудності та на момент вчинення подій чинною була ст. 286-1 КК України , а тому притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є безпідставним.
Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду
В судовому засіданні адвокат апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.
Мотиви суду
Заслухавши пояснення адвоката , вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився ; Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння , в якому зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння присутності двох свідків ; пояснення свідків; відеозапис події з боді-камер поліцейських.
Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Натомість , доводи апеляційної скарги є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.
Так , доводи апеляції щодо відсутності в його діях складу адмінправопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП через недоведення факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються вищенаведеними доказами . Крім того , доводи апеляції , аналогічні доводам , наведеним в суді першої інстанції , які були детально оцінені та спростовані судом першої інстанції. З вказаною оцінкою у повній мірі погоджується апеляційний суд.
Не ґрунтуються на нормах Закону доводи апеляції щодо розгляду справи з порушенням територіальної підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ( далі по тексту ) , або відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.
Отже , основною складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є керування транспортним засобом.
Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення , ОСОБА_1 керував в м. Полтава по вул. Андрієвського 29 б. Згідно з інформації , розміщеної на офіційних сайтах Полтавської міської ради та Державного реєстру виборців , вул. Андрієвського 29 б , адміністративно знаходиться в Шевченківському районі м. Полтави.
Тому , протокол щодо ОСОБА_1 правильно розглянуто Октябрським районним судом м. Полтави.
Безпідставними є доводи апеляції про те , що на момент вчинення подій чинною була ст. 286-1 КК України , а тому притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є безпідставним.
Так , ст. 130 КУпАП дійсно з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.
В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року , набрав законної сили у визначеному законом порядку , положення цього Закону такими , що не відповідають Конституції України не визнавалися , після 03 липня 2020 року будь-які інші зміни до ст. 130 КУпАП не вносилися.
Крім того , згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 26 серпня 2020 року керував транспортним засобом марки INFINITI FX37, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Виходячи з викладеного ОСОБА_1 , як особа , яка вчинила правопорушення після 03 липня 2020 року , підлягає притягненню до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за правилами КУпАП в редакції , яка діяла до 01 липня 2020 року , тобто до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено. 
Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2020 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін;
Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає. 
Суддя А.О. Рябішин