Ухвала
Іменем України 
03 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 640/8769/19
провадження № 51-3678ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 
2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 вересня              2020 року захиснику ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду                         від 10 серпня 2020 року, в установлений строк.
Ухвалою касаційного суду від 02 жовтня 2020 року захиснику ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу, оскільки вона подана після закінчення трьохмісячного строку на оскарження судового рішення без порушення питання про його поновлення із зазначенням поважності пропуску такого строку.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
На адресу Верховного Суду від захисника ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на вищевказані судові рішення, в якій він просить поновити йому строк на  їх касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Як видно з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувана ухвала апеляційного суду була проголошена 25 травня 2020 року, тоді як з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції захисник ОСОБА_4 , як убачається з конверта, звернувся 24 жовтня 2020 року, тобто із суттєвим пропуском трьохмісячного строку на оскарження вказаного судового рішення, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження захисник вказує на те, що він неодноразово звертався до касаційного суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 , однак суд залишав його скарги без руху, після отримання ухвал про що він у найкоротший строк одразу усував вказані в цих ухвалах недоліки.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, захисник дійсно звертався до касаційного суду у встановлений законом строк на касаційне оскарження, був обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, яка ухвалою суду касаційної інстанції була залишена без руху, однак, подавши касаційну скаргу у наданий йому п`ятнадцятиденний строк та при цьому практично не змінивши змісту попередньої, вказівок касаційного суду не виконав, а з повторними касаційними скаргами звернувся вже поза межами строку на касаційне оскарження, не вказавши об`єктивних причин його пропуску, які б слугували підставою для поновлення цього строку. 
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій 24 жовтня 2020 року касаційній скарзі захисником не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається. 
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути захиснику з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2020 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 . 
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                               ОСОБА_3