П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 473/2714/20	
Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.
                                                                                                Дата і місце ухвалення: 18.11.2020р.,  м. Вознесенськ
        
        П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
        Головуючого – судді :   Бойка А.В.,
                                         суддів:   Федусика А.Г.,
                                                           Шевчук О.А.,
за участю секретаря:     Андрушкевич М.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :
17.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №571519 від 31.07.2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 
Також, позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 04.12.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що відповідачем належним чином не повідомлено позивача про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КУпАП.
Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав належним засобом доказування  правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №571519 від 31.07.2020 року акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 02.07.2020 року, оскільки про наявність відповідного акту не зазначено у спірній постанові відповідача. 
Посилається апелянт і на те, що ні відповідач, ані суд першої інстанції, в порушення вимог КУпАП, при розгляді адміністративної справи не встановили, чи належить до функціональних (посадових) обов`язків ОСОБА_1 , як в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області,  виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, а також чи існує причинно-наслідковий зв`язок  між станом ділянки автодороги, про яку зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №571519 від 31.07.2020 року, та діями/бездіяльністю ОСОБА_1 , чи наявна в його діях вина у неналежному стані автомобільної дороги. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що на підставі договору №1-Б від 04.03.2019 року автомобільні дороги загального користування державного значення Миколаївської області передано Службою автомобільних доріг у Миколаївській області в експлуатаційне утримання ДП «Миколаївський аблавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». 
У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року з прийняттям нового судового рішення – про задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 06.12.2019 року №490-К ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області з 09 грудня 2019 року до призначення в установленому порядку начальника зазначеної служби. (а.с.98)
02.07.2020 року відповідачем складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі  - автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» Миколаївська область м. Первомайськ (вул. Вознесенська) навпроти Автотранспортні запчастини «Реал Агро», яким зафіксовано, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ  4100:2014 та ДСТУ 3308-96. (а.с.98зв)
24.07.2020 року та 28.07.2020 року УПП  в Миколаївській області  на адресу Служби автомобільних доріг в Миколаївській області надіслано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції в.о. начальника Служби Невеселого В. для розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання автомобільної дороги національного значення Н-24 «Благовіщенське – Миколаїв (через Вознесенськ)» Миколаївська область м. Первомайськ, вул. Вознесенська, в районі будинку №116км. 
Вказані повідомлення на адресу Служби надійшли 28.07.2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. (а.с.130-131) 
31.07.2020 року старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Тамара С.П. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №57519 від 31.07.2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 
У вказаній постанові зазначено, що 02.07.2020 року у Миколаївській області на автомобільній дорозі національного значення Н-24 «Благовіщенське – Миколаїв (через Вознесенськ)» Миколаївська область м. Первомайськ, вул. Вознесенська, в районі будинку №116км. ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою - в. о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області, не виконав вимоги норм та стандартів утримання ВШМ, згідно ДСТУ 3587-97, що виразилося у наявності ямковості, викришування та видавлювання покриття проїзної частини, чим порушив п. 1.5 ПДР України, ст.12 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП. (а.с.121)
Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, належними та допустимими доказами доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.140 КУпАП. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він не є відповідальною посадовою особою за додержанням правил, норм і стандартів при утриманні дорожньої мережі, зазначивши, що суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП є керівник Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, оскільки його обов`язки по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені діючим законодавством України.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною першою статті 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.
Положеннями п.1 ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII визначено, що обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.
У відповідності до положень ст.24 Закону №3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.
Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, у відповідності до п.1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2014 року №439,  є Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор).
Наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.07.2019 року №250 затверджено Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, пунктами 1.1, 2.1, 2.2, 6.2.1 якого передбачено, що Служба автомобільних доріг у Миколаївській області заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України. Метою діяльності Служби є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання (дорожні роботи) в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.
Основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів.
Служба зобов`язана організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області відповідно до державних норм і стандартів.
Відповідно до п. 7.1, 7.2 розділу 7 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, службу очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою Державного агентства автомобільних доріг України.
Начальник Служби несе персональну відповідальність за виконання покладених на Службу завдань.
Сторонами не заперечується, що автомобільна дорога національного значення Н-24 «Благовіщенське – Миколаїв (через Вознесенськ)» Миколаївська область м. Первомайськ, вул. Вознесенська, в районі будинку №116км., знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області.
Частиною першою статті 140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом правопорушень, передбачених даною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених названою правовою нормою, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.
Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
При зверненні з даним позовом до суду першої інстанції та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , передусім, посилається на те, що він не є суб`єктом відповідальності ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно договору №1-Б від 04.03.2019 року експлуатаційне утримання, в тому числі щодо спірних ділянок доріг, покладено на ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки суб`єктами відповідальності за ст.140 КУпАП є посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлено законодавством, а не господарським договором.
Факт укладання даного господарського договору жодним чином не знімає з Служби автомобільних доріг в Миколаївській області обов`язків по належному утриманню вказаних доріг та не звільняє керівника Служби від відповідальності за невиконання цих обов`язків.
В рамках договору підряду ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» несе господарсько-правову відповідальність перед замовником за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору шляхом застосування до нього господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та цим договором.
Факт укладання договору не робить посадових осіб ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» суб`єктами адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Відповідальність позивача презюмується, оскільки за встановленого факту допущених порушень, до відповідальності притягується відповідна посадова особа, яка очолює орган, що відповідає за утримання автомобільних доріг відповідного регіону.
Враховуючи об`єктивну сторону ст.140 КУпАП, допущені порушення правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, підтверджується відповідним актом огляду від 02.07.2020 року.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доводи апелянта про те, що зазначений доказ не є належним та допустимим у зв`язку з тим, що в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №57519 від 31.07.2020 року не зазначено про наявність такого акту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це не спростовує того, що експлуатаційний стан автомобільної дороги національного значення Н-24 «Благовіщенське – Миколаїв (через Вознесенськ)» Миколаївська область м. Первомайськ, вул. Вознесенська, в районі будинку №116км., не відповідає ДСТУ  3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».
Більше того, апелянт жодним чином не спростовує обставини, що встановлені даним актом обстеження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови серії ДПО18 №57519 від 31.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Що ж до посилань апелянта на те, що відповідачем його належним чином не повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про накладення адміністративного стягнення, то колегія суддів зазначає, що такі доводи ОСОБА_1 спростовуються наявними в матеріалах справи листами УПП  в Миколаївській області від 24.07.2020 року та від 28.07.2020 року, які отримано Службою автомобільних доріг в Миколаївській області 28.07.2020 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2020 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя-доповідач:                                                                       А.В. Бойко 
Суддя:                                                                                 А.Г. Федусик
Суддя:                                                                                          О.А. Шевчук