ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року 

м. Київ

Справа №  915/295/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Ткача І.В., Студенця В.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020
(головуючий - Савицький Я.Ф., судді Головей В.М., Разюк Г.П.)
та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020
(суддя Мавродієва М.В.)
у справі №915/295/20
за заявою Комунального підприємства "Грааль" Костянтинівської селищної ради
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"
про забезпечення позову,
  
ВСТАНОВИВ:
1.  У зв`язку з перебуванням судді Вронської Г.О. у відпустці, склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.10.2020, який наявний в матеріалах справи. Зважаючи на зазначене, для розгляду справи  було визначено колегію суддів у складі Кролевець О.А. - головуючий,  судді Ткач І.В.,   Студенець В.І.
2.  02.11.2020  склад судової колегії змінено, у зв`язку з перебуванням судді       Ткача І.В. на лікарняному, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 02.11.2020, який наявний в матеріалах справи. Зважаючи на зазначене, для розгляду справи  було визначено колегію суддів у складі    Кролевець О.А. - головуючий,  судді Студенець В.І., Губенко Н.М.
3.    У зв`язку з перебуванням судді Губенко Н.М.   на лікарняному, склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.11.2020, який наявний в матеріалах справи. Зважаючи на зазначене, для розгляду справи  було визначено колегію суддів у складі     Кролевець О.А. - головуючий,  судді  Ткач І.В.,        Студенець В.І.

Короткий зміст   вимог заяви
4. Комунальне підприємство "Грааль" Костянтинівської селищної ради (далі -  КП "Грааль") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" (далі - ВП "Южно-Українська АЕС") здійснювати повне припинення та обмеження питного водопостачання, яке відпускається КП "Грааль" на підставі Договору №06-05/ПУ-39985  на водопостачання (код ДКПП 36.00), укладеного 01.11.2017 (далі - договір). 
5. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що за договором  між КП "Грааль" та ВП "Южно-Українська АЕС" існують правовідносини з питного водопостачання на територію Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ "АРЦПМСД"). При цьому, умовами вказаного договору передбачена можливість з боку ВП "Южно-Українська АЕС" здійснити припинення постачання води на підставі затримання оплати за таке постачання. В зв`язку з наявністю заборгованості КП "Грааль" за вказаним договором в сумі 1 731 932,74 грн, ВП "Южно-Українська АЕС" направив КП "Грааль" листи №54/20946 від 26.11.2019 та №54/3967 від 02.03.2020 про наміри повного припинення питного водопостачання з 16.03.2020. Заявник зазначає, що відключення території Костянтинівської селищної ради від питного водопостачання є грубим порушенням положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення". Тому, КП "Грааль" ініціювало укладення додаткової угоди до договору для упорядкування договірних відносин у відповідності до положень ст.7 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", щодо дотримання Державних гарантій захисту прав споживачів у відповідній сфері, а також з метою недопущення незворотних наслідків екологічного, санітарно-епідеміологічного та соціального характеру, викликаних обмеженням питного водопостачання. Проектом додаткової угоди, яка була надіслана КП "Грааль" ВП "Южно-Українська АЕС", заявник пропонує ВП "Южно-Українська АЕС" виключити умову договору, щодо попередження абонента про припинення постачання йому води до повного погашення заборгованості. Але, ВП "Южно-Українська АЕС" повернув додаткову угоду без підписання. Отже, з метою недопущення зловживання договірними умовами щодо можливості відключення від питного водопостачання, КП "Грааль" має намір звернутися з  позовом до ВП "Южно-Українська АЕС" про внесення змін до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору щодо виключення з нього умов про можливість відключення заявника від питного водопостачання шляхом надіслання відповідного повідомлення про таке відключення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
6. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області  від 16.03.2020, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020,  заяву КП "Грааль" задоволено. Заборонено ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі  ВП "Южно-Українська АЕС" здійснювати повне припинення та обмеження питного водопостачання, яке відпускається КП "Грааль" Костянтинівської селищної ради на підставі договору.
7. Ухвалу суду мотивовано тим, що основним видом діяльності  КП "Грааль" є  надання житлово-комунальних послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, за укладеним сторонами договором питне водопостачання  та водовідведення здійснюється на територію Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ "АРЦПМСД"), зважаючи на те, що  ВП "Южно-Українська АЕС"  направило листи КП "Грааль" про наміри повного припинення питного водопостачання з 16.03.2020,  що призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, мешканців Костянтинівської селищної ради, та призведе до виникнення надзвичайних та техногенних ситуацій, що є недопустимим відповідно до положень Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", а також підвищення соціальної напруги в світлі необхідності забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття запропонованих заявником заходів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів заявника та порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, за захистом яких заявник має намір звернутись до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів
8. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанції, ВП "Южно-Українська АЕС" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та  процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду  та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
9. Скаржник в касаційній скарзі вказує на порушення судами попередніх інстанцій  положень ст.ст. 136,  236 ГПК України, та  зазначає про те, що   судом першої інстанції неправомірно вжито заходів забезпечення позову з посиланням на те, що не вжиття таких заходів призведе до порушення  прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які фактично не є учасниками даного судового процесу.
10. Крім того, скаржник вказує на невірне застосування апеляційним судом положень  Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення". При цьому, апеляційним судом не враховано, що положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020року № 530-ІХ, яким передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або сплати не в повному обсязі, стосуються саме правовідносин позивача та фізичних осіб, яким він надає послуги водопостачання та водовідведення, а не правовідносин за договором між позивачем і відповідачем.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
11.   КП "Грааль" відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, не подавало.

Позиція Верховного Суду
12. Касаційний господарський суд, здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, обговоривши доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши дотримання судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга   не підлягає задоволенню з таких підстав.
13. Частиною першою статті 2 ГПК України (тут і далі в редакції чинній на момент прийняття судових рішень у справі) встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
14.   Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
15. Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
16.  Предметом касаційного оскарження у даній справі є постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову. 
17.   Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
18.   Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частини перша і третя статті 137).
19.   Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
20. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
21.   При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
22.   Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
23.   Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
24. Відповідно до статті 1, частини першої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на момент звернення з заявою про забезпечення позову)  житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії.
25. Приписами пункту 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, встановлено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
26. Відповідно абз.1- 4, 18 ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (в редакції чинній на момент звернення з заявою про забезпечення позову) державна політика у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення будується на принципах, зокрема: державного управління і регулювання відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення; пріоритетності питного водопостачання перед іншими видами спеціального водокористування; гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб; заборони відключення об`єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.  
27. Судами попередніх інстанцій встановлено, що  01.11.2017 між КП "Грааль" (абонент) та ДП НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС" (постачальник) було укладено договір №06-05/ПУ-39985 на питне водопостачання на територію Костянтинівської селищної ради (зокрема, населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ "АРЦПМСД") для господарських потреб. 
28. При цьому, відповідно до Статуту КП "Грааль", основним предметом (видом) діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.
29. Отже, кінцевим отримувачем питної води, яку КП "Грааль" отримує від ДП НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС" та постачає на територію Костянтинівської селищної ради, є мешканці, організації та установи, що знаходяться та розташовані на цій території. 
30.  У заяві  про забезпечення позову КП "Грааль"  зазначало про те, що направляло ВП "Южно-Українська АЕС"  лист з проектом додаткової угоди до договору, в якому пропонувало змінити  умови договору, шляхом виключення з п. 3.3. договору умови, щодо попередження абонента, про припинення постачання йому води до повного погашення заборгованості. ВП "Южно-Українська АЕС" повернуло вказаний лист без підписання. Зважаючи на що, КП "Грааль" має намір звернутися з  позовом  до суду з вимогою до ВП "Южно-Українська АЕС" про внесення змін до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору щодо виключення з нього умов про можливість відключення заявника від питного водопостачання шляхом надіслання відповідного повідомлення про таке відключення.  
31. Разом з цим, судами встановлено, що  КП "Грааль"   було отримано від ВП "Южно-Українська АЕС" листи від 26.11.2019 та від 02.03.2020 про наміри повного припинення питного водопостачання з 16.03.2020.
32. Отже, зважаючи на  те, що ВП "Южно-Українська АЕС" висловила намір припинити водопостачання на територію Костянтинівської селищної ради, тобто для  споживачів - населення, загальноосвітньої школи, дитячого садку, Арбузинської ВК-83, Арбузинської КЗ "АРЦПМСД", КП "Грааль" звернулось до суду з заявою про забезпечення позову.
33. Зважаючи на встановлені судами обставини, колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, заявник має у достатній мірі обґрунтоване побоювання, що припинення водопостачання відповідачем з 16.03.2020 призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, при цьому, невжиття таких заходів, може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду.
34. Верховний Суд вважає за необхідне, в даному випадку, зауважити на тому, що позов, з яким має намір звернутись КП "Грааль"  є немайновим, отже, судове рішення у разі задоволення такої вимоги не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
35. При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
36. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.
37. З урахуванням зазначеного та   положень ст.ст. 73, 74, 136-138 ГПК України, суди попередніх інстанцій, надавши належну правову оцінку доказам та обставинам справи, на підставі яких заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову, дійшли правильного висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення.
38. Таким чином, Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами положень ст.ст. 136, 137 ГПК України, не врахування судами всіх обставин справи та неналежного обґрунтування судового рішення, оскільки, касаційним судом встановлено, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини справи, надано їм належну правову оцінку, з урахуванням вищезазначених норм матеріального та процесуального права, отже, доводи скарги не спростовують висновків судів попередніх  інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
39.   Не знайшли свого підтвердження доводи касаційної скарги щодо невірного застосування  апеляційним судом положень  Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Закону України " Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", оскільки апеляційний суд, вірно застосувавши положення зазначеного законодавства,  здійснював оцінку доводів заяви про забезпечення позову з врахуванням того, що основними принципами державної політики у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є пріоритетність питного водопостачання перед іншими видами спеціального водокористування, а також гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.
40. Разом з цим, касаційним судом відхиляються, як безпідставні доводи скаржника визначені у абз. 7 цієї постанови, зважаючи на те, що вказані доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції і суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив вказані доводи, тоді як зазначені доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, оскільки відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
41. Враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, Суд вважає, що обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права касаційна скарга не містить, а тому ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду  слід залишити без змін .

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -   без задоволення.
43.   Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44.  За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"   залишити без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 - без змін.

  Розподіл судових витрат
45. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"  залишити без задоволення.
2.   Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 у справі №915/295/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                                                                                       О.А. Кролевець
  
Судді                                                                                                                                                                                                       І.В. Ткач
                                                                                                                                                                                                                       
                                                                                                                                                                                                                     В.І. Студенець