УХВАЛА

12 листопада 2020 року  
м. Київ
справа №826/8314/15
адміністративне провадження №К/9901/27562/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа - виконавча дирекція Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення коштів,
установив:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національного банку України, третя особа - виконавча дирекція Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, нарахування та виплату заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем протягом червня 2014 - березня 2015 років допущено ряд грубих порушень норм діючого законодавства в сфері трудових відносин, оплати праці та соціального забезпечення, зокрема, наказ про звільнення позивача із займаної посади є незаконним, а в порушення приписів профільного законодавства відповідачем не нарахована та не виплачена позивачу заробітна плата за грудень 2014 року та січень-березень 2015 року, не виплачена допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю по листках непрацездатності АГМ №190260 з 03 квітня 2014 року по 27 травня 2014 року, АГО №302079 з 28  травня 2014 року по 12 червня 2014 року, АГМ №227707 з 13 червня 2014 року по 01 липня 2014 року, АГО №302183 з 02 липня 2014 року по 14 липня 2014 року, АГИ №915982 з 10 грудня 2014 року по 19 грудня 2014 року, АГИ №946209 з 26 лютого 2015 року по 27 березня 2014 року.
Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 жовтня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25  січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 28 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 12  жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25  січня 2016 року скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і направлено справу в цій частині на новий розгляд до окружного адміністративного суду м.Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22  жовтня 2020 року, у задоволенні позову - відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги суд зазначає наступне.
Скарга відповідає вимогам   статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Частиною 1      ст. 334 КАС України      передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини четвертої   статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, а також на порушення норм матеріального та процесуального права та застосування судами норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі №826/8314/15, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, щодо виплати працівнику при звільненні усіх грошових сум від підприємства, установи, організації у день звільнення відповідно до КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №524/1714/16-a, від 11 червня 2019 року у справі №524/8023/16-a, від 08  жовтня 2019 року у справі №524/9217/15.
Згідно з частиною першою   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої   статті 328 КАС України   підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених   статтею 328 КАС України   в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.328 КАС України, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Отже, касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам   статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого   статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями   327-331,   334,   335,   338 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05  серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   жовтня 2020 року.
Витребувати з  Окружного адміністративного суду справу №826/8314/15.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    Н.В. Шевцова