УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/9478/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/1929/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , його представника адвоката Шкодяка І.А., представника скаржника адвоката Ксьондзика Ю.Ю., представника Першого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Жиловського Т.Я. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2020 року (суддя Чевилюк З.А.) у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову про опис та арешт майна боржника,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький – Жиловського Тимура Ярославовича передати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUSER» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання у Хмельницьку філію ДП «СЕТАМ» (29013, м. Хмельницький, вул. Подільська, 61, офіс 5) для його подальшої реалізації.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.
Вважає вказану ухвалу необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що суд першої інстанції своєю ухвалою зобов`язав державного виконавця вчинити дії, які виходять за межі його посадових повноважень. В апеляційній скарзі зазначено, що скаржник просить зобов`язати державного виконавця Жиловського Т.Я. передати на зберігання до Хмельницької філії ДП «СЕТАМ» автомобіль марки TOYOTA LAND CRUSER д.н.з. НОМЕР_1 , однак, направлення документів до ДП «СЕТАМ» належить до компетенції начальника відділу ДВС, тому скаржник обрав невірний спосіб захисту, оскільки в даному випадку суд першої інстанції міг лише ухвалити рішення про скасування постанови державного виконавця про передачу транспортного засобу на зберігання боржнику. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, державний виконавець уповноважений лише зібрати документи та передати їх на затвердження начальнику відділу ДВС.
Крім того, в апеляційній скарзі йдеться про те, що Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області було ліквідовано згідно з постановою КМУ від 09.10.2019 «Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», утворено Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Відтак, в ухвалі місцевого суду від 4 листопада 2020 року було невірно визначено орган ДВС, державний виконавець якого має виконати відповідне судове рішення.
Апелянт зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 листопада 2020 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 , ухвалено витребувати оригінал письмової розписки на суму 10 000 тис. доларів США від 15.06.2012 із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , передавши її ОСОБА_1 . Зокрема, даним рішенням встановлено факт того, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 було виконано, а останній незаконним шляхом заволодів борговою розпискою, маючи злочинний умисел повторно стягнути грошові кошти, звернувся до суду з позовом, результатом якого було відкриття виконавчого провадження №52266671, в межах якого ОСОБА_2 намагається безпідставно вилучити транспортний засіб та передати його на зберігання ДП «СЕТАМ».
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.  
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 266 000 грн., 3% річних у розмірі 28 662,30 грн., розмір облікової ставки НБУ 129 896,30 грн. та судові витрати (т. 1 а. с. 167).
Зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 відповідно до вказаного рішення Хмельницького міськрайонного суду у даній справі про стягнення боргу є невиконаними.
22.07.2018 року Головним державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький Жиловським Т.Я. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника в рамках ВП №52266671, за якою описано та накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUSER» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Автомобіль передано на зберігання боржнику - ОСОБА_1 (т. 3 а. с. 66).
Будь-яких дій, направлених на реалізацію транспортного засобу, не здійснено.
У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (т. 3 а. с. 65-67).
Стягувач вважав, що боржник ОСОБА_1 може приховати або пошкодити чи вчинити інші дії, які можуть зменшити вартість спірного транспортного засобу, а тому просив постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.07.2018 скасувати та зобов`язати Головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький – Жиловського Т.Я. передати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUSER» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання у Хмельницьку філію ДП «СЕТАМ» для подальшої реалізації.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький – Жиловського Тимура Ярославовича передати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUSER» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання у Хмельницьку філію ДП «СЕТАМ» (29013, м. Хмельницький, вул. Подільська, 61, офіс 5) для його подальшої реалізації (т. 3 а. с. 138-139).
Постановляючи ухвалу, суд врахував щоденне використання у процесі звичайної життєдіяльності транспортного засобу боржником, знецінення транспортного засобу, специфіку об`єкту арешту, існування непогашеного боргу боржника ОСОБА_1 перед стягувачем, та визначив можливим задовольнити частково скаргу стягувача, зобов`язавши головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький – Жиловського Т.Я. передати автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUSER» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання у Хмельницьку філію ДП «СЕТАМ» для його подальшої реалізації.
       З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Так, відповідно до ч. ч. 1,2,5,6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
За ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу.
За положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 4 вказаної статті передбачені випадки, коли державний виконавець, приватний виконавець не можуть виконувати рішення.
Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено коло обов`язків та прав виконавців, серед яких державному виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надається право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку тощо.
Пілотним рішенням Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» державу було зобов`язано запровадити ефективний засіб юридичного захисту, який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішень національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.
Посилання апелянта, що суд першої інстанції своєю ухвалою зобов`язав державного виконавця вчинити дії, які виходять за межі його посадових повноважень, оскільки державний виконавець уповноважений лише зібрати документи та передати їх на затвердження начальнику відділу ДВС, є безпідставним та спростовується нормами чинного законодавства (ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Не заслуговують на увагу апеляційного суду та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали аргументи апеляційної скарги про те, що ГТУЮ у Хмельницькій області було ліквідовано, утворено Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відтак, в ухвалі місцевого суду від 4 листопада 2020 року було невірно визначено орган ДВС, державний виконавець якого має виконати відповідне судове рішення.
Вказані обставини є підставою для виправлення описки в ухвалі судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 листопада 2020 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 , ухвалено витребувати оригінал письмової розписки на суму 10 000 тис. доларів США від 15.06.2012 із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , тобто встановлено факт того, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 було виконано, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду. Зазначене рішення прийнято після винесення оскаржуваної ухвали та не набрало законної сили. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/9478/15-ц про стягнення боргу від 22.03.2016 року є невиконаними.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року.

 
Судді А.В. Купельський 

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк