Ухвала
 
17 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/19492/18
провадження № 61-19982св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ «Українська залізниця»), яке змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»), від 31 жовтня 2018 року № 454 «По особовому складу» повністю з мотивів його невідповідності нормам Конституції та Законів України, поновити його на посаді заступника начальника виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції «Київ-Пасажирський» філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2018 року до моменту поновлення його на посаді заступника начальника виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця»; стягнути з директора Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» Міняйла М. Б. на його користь моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.
 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано наказ № 454/ос від 31 жовтня 2018 року «По особовому складу», виданий директором філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» з 01 листопада 2018 року. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 519 624,72 грн та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 522 624,74 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 5 226,24 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць та поновлення на роботі.
 
Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати з надання професійної правничої допомоги на загальну суму 163 500,26 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 і додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.
 
07 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Святошинського районного суду міста Києва.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов