ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2020 року           справа №360/2304/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів  Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року (складене в повному обсязі  21 липня 2020 року в м. Сєвєродонецьку Донецької області)  у справі  № 360/2304/20 (головуючий І інстанції Свергун І.О.)  за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради, виконавчого комітету Новопсковської селищної ради, треті особи: Новопсковське районне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

                                                        УСТАНОВИВ:

15 червня 2020 року  ОСОБА_1 звернулась  до  суду з позовною заявою до Новопсковської селищної ради, треті особи: Новопсковське районне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , в якій просила  визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Новопсковської селищної ради № 9/132 від 17 травня 2019 року про виділення в окрему адресу кв. АДРЕСА_1 та присвоєння виділеній цілій будівлі адреси.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року залучено виконавчий комітет Новопсковської селищної ради як другого відповідача у справі.(а.с. 97).
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року   провадження у справі закрито.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  позивач  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що  суд першої інстанції при закритті провадження у справі, посилається на п. 1 ч. 1 ст. 236 КАСУ, яка регламентує порядок зупинення провадження у справі. Наголошує на тому, що судом при закритті провадження у справі не вирішено питання про розподіл судових витрат, всупереч ч. 2 ст. 238 КАСУ. Звертає увагу суду, що судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, чим суд підтвердив підсудність і підвідомчість даної справи. Вважає, що позовна вимога містить посилання на порушення, допущені відповідачами в публічно-правовій площі, зокрема порушено низку пунктів Положення про порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території Новопсковської селищної територіальної громади, затверджене рішенням Новопсковської селищної ради № 40/34 від 22.03.2018, які зачіпають публічно-правові відносини. Судом не враховано, що відповідачі при прийнятті рішення посилались на статтю 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , яка не надає їм повноважень ухвалювати такі рішення. Вважає, що в даному випадку не можуть бути застосовані, зокрема постанова Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 року по справі № 686/23317/13-а, постанова Великої Палати Верховного суду від 28.11.2018 по справі № 815/3490/16, постанова Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 135/1699/16-а. Наполягає на тому, що порядок присвоєння адреси в населеному пункті та встановлення покажчиків адрес на будинки є компетенцією відповідачів у сфері публічно-правових відносин.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Закриваючи провадження у справі за вказаним адміністративним позовом, суд першої інстанції зазначив, що  позов ОСОБА_1 спрямований на захист її цивільних справ, оскільки, як зазначає позивач оспорюваним рішенням відповідач порушив її право в частині користування і розпорядження своєю власністю, так як без її волі відповідачем було вчинено дії, що посягають на право позивача користувача користуватись своїм будинком в межах, визначених правовстановлюючими документами, та розпоряджатись будинком, в тому числі присвоювати або не присвоювати йому іншу адресу.
Тобто, такий спір не є публічно-правовим, а стосується цивільного права і є похідним від приватно-правових відносин, тому, означені спірні відносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Позивачем в позові зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.1992 року, посвідченого Новопсковською державною нотаріальною контору за номером 3/IV-92 № 464, запис в реєстровій книзі № 11/1908/, інвентаризаційна справа № 980, вона власницею 50/100 будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
09.06.2020 року із відповіді Новопсковської селищної ради їй стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Новопсковської селищної ради № 9/132 від 17.05.2019  частині будинку за вказаною адресою, а саме квартирі АДРЕСА_3 , було виділено окрему адресу – АДРЕСА_4 . При цьому жодних договорів про поділ чи виділ позивач, як власниця 50/100 будинку, не підписувала і згоди на це на давала. РБТІ також не підтвердило виділ в натурі частини будинку.
Колегія суддів зазначає, що вказаний спір не є спором про право, як вважає суд першої інстанції, оскільки присвоєння об`єкту (або об`єктам) будь-якої адреси та/або однієї адреси кільком об`єктам, не підтверджує та не встановлює на нерухоме майно та/або земельну ділянку ані право власності, ані право користування.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Приймаючи рішення, в тому числі і оскаржуване в даній справі, суб`єкт владних повноважень здійснював публічно-владні управлінські функції, і спір виник із виконання стороною саме таких функцій.
Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що в даному випадку наявні приватноправові відносини, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного майнового права чи інтересу позивача, колегія суддів вважає передчасним, оскільки судом взагалі не встановлювалось та не досліджувалось наявність у третьої особи права власності чи користування на житлову будівлю, та наявність спору відносно такого права власності чи користування. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі № 360/2304/20 скасувати.
Справу № 360/2304/20 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Ястребова 
Судді:                                                                                  А.В. Гайдар
                                                                                            І.Д. Компанієць