Головуючий І інстанції: О.О. Осіпова

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р. 	Справа № 480/5318/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Бершова Г.Є.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2020, м. Суми, повний текст складено 22.06.20 по справі № 480/5318/19
за позовом           Державної екологічної інспекції у Сумській області  
до           Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІПОРТ-НОРД"                  
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Державна екологічна інспекція у Сумській області,  звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріпорт-Норд", в якому просить зобов`язати відповідача допустити до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Державної екологічної інспекції у Сумській області.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що до Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_1 від 24.06.2019 року стосовно здійснення перевірки по дотриманню вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд», яке здійснює господарську діяльність на території Путивльського району Сумської області. Позивач листом від 12.08.2019 р. № 2911/02 в порядку вимог ст. 6 Закону № 877-V звернувся за погодженням до відповідного центрального органу виконавчої влади. На підставі Погодження Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 2402/0/45-19 ПЗ від 29.10.2019 року та направлення Інспекції від 05.11.2019 р. № 620/02 позивачем було направлено відповідних посадових осіб для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю). 06.11.2019 року відповідач відмовився допускати посадових осіб позивача до здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з підстав відсутності, на думку відповідача, ініціалів керівника в направленні на перевірку. За наслідками відмови в допуску до здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) позивачем був складений Акт про відмову в допуску до проведення позапланової перевірки по дотриманню вимог природоохоронного законодавства від 06.11.2019 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю), порушують вимоги ст.ст. 3, 41 , 55 Конституції України, які гарантують право громадянам України на безпечне для життя і здоров`я довкілля.
Ухвалою  Сумського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року закрито провадження у справі.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі виходив з того, що даний позов не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження у справі необхідно закрити.
Колегія суддів погоджується із такою ухвалою суду першої інстанції та зазначає, що вона не підлягає скасуванню, з огляду на таке.
Відповідно до   абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України  публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно  з пунктом 7 частини  1 статті 4 КАС України  під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Так, згідно з  пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України  юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Крім того, за приписами частини 2,4 статті 46 КАС України  позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.
Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.
Таким чином, коло адміністративних справ, в яких суб`єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду, є обмеженим та визначається  Кодексом адміністративного судочинства України  та в спеціальних нормах закону.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду із даним позовом стала відмова Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріпорт-Норд»  у допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції у Сумській області до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що свідчить акт від 06.11.2019р. (а.с.13). 
При цьому, звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилається на Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затверджене наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 № 249 (далі по тексту - Положення № 249), а також на норми  Законів України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"  та «Про охорону навколишнього природного середовища".
Пунктом 2 Положення  № 249 передбачено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог природоохоронного законодавства, в тому числі і законодавства щодо охорони водних ресурсів та за поводженням з відходами.  
Відповідно до  частини 1 статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"  (далі по тексту  - Закон України № 877-V) орган державного нагляду (контролю), одним з яких й є Держекоінспеція та її територіальні органи, в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Обов`язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) за умови дотримання державного нагляду (контролю) випливає зі змісту статті 11  Закону України № 877-V.
За статтею 10  Закону України № 877-V  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю). 
Наведені нормативні положення на рівні закону визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), але не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.
Відповідно до статті 12  Закону України № 877-V  невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Згідно зі статтею  188-5  Кодексу України про адміністративні правопорушення  невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків тягнуть за собою накладення штрафу. 
Підсумовуючи викладене у контексті конкретних обставин цієї справи, суд приходить до висновку, що у розумінні положень статей 8, 10, 11, 12 Закону України № 877-V, статей  2,  46 КАС України  у разі відмови суб`єкта господарювання допустити Державну екологічну інспекцію України в особі її органів до здійснення державного контролю (нагляду), Державна екологічна інспекція України, її органи та/чи посадові особи не мають повноважень звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкта господарювання допустити посадових осіб інспекції до здійснення державного контролю.
Варто зауважити, що звернення до суду є способом здійснення повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача), а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод або законних інтересів фізичних або юридичних осіб. Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання.
Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду, повинен обґрунтувати підстави звернення та зазначити їх у позовній заяві. Відсутність цих відомостей свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.
У разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у  Конституції  або законах України, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті.
Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства, що визначене у  статті 2 КАС України.
Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №818/560/16 і підстав для відступлення від цього правого висновку суд не вбачає.
Пунктом 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Державна екологічна інспекція у Сумській області не має правових підстав для звернення до суду для здійснення визначених законом повноважень.
Відповідно до  пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на викладене, з врахуванням суті спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний позов не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження у справі необхідно закрити.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час розгляду справи судом першої інстанції не порушено норм матеріального чи процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали - відсутні.   
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 480/5318/19  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко