УХВАЛА

19 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 766/17542/19
адміністративне провадження № К/9901/25512/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2020 року у справі № 766/17542/19 про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України щодо громадянки України - ОСОБА_1 , -   
УСТАНОВИВ:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 про правопорушення митних правил за ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Плівку ПВХ з маркуванням товщиною 0.13 мм, шириною 1270 мм, довжиною 400 м у кількості 62 рулони, плівку ПВХ з маркуванням товщиною 0.13 мм, шириною 1270 мм, довжиною 380 м у кількості 1 рулон - повернути ПП «НАСА».
Постановою Херсонського апеляційного суду від 17 січня 2020 року, апеляційну скаргу представника за дорученням Черноморської митниці Держмитслужби Стойчева М.І. задоволено. Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року щодо ОСОБА_1 , якою провадження про порушення митних правил за ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення скасовано. Постановлено нову постанову, якою директора ПП "НАСА" ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості предметів правопорушення на суму 4 230 768,78 грн. з конфіскацією на користь держави товару плівку ПВХ з маркуванням товщина 0,13 мм., ширина 1270 мм., довжина 400 м., в кількості 62 рулони та плівку ПВХ з маркуванням товщина 0,13 мм., ширина 1270 мм., довжина 380 м. у кількості 1 рулон. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати у справі про порушення митних правил №0057/50800/19 від 05.07.2019 року у розмірі 1024,53 грн.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2020 року у справі № 766/17542/19 та залишити без змін постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що справа розглянута судами в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах (частина перша статті 19 КАС України).
Разом з цим, за приписами пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
За такого правового регулювання та обставин, постанова Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2020 року не підлягає касаційному перегляду за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, згідно з частиною другою статті 287, частинами третьою, десятою статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Тобто, касаційний перегляд постанов, винесених з приводу накладення адміністративного стягнення районним, районним у місті, міським, міськрайонним судом (суддею) або відповідним апеляційним судом, чинним процесуальним законодавством не передбачений.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке за законом не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2020 року у справі № 766/17542/19 про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України щодо громадянки України - ОСОБА_1 .
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій