УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа №400/3399/19
адміністративне провадження №К/9901/27719/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
перевіривши   касаційну скаргу    ОСОБА_1 
на постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року
у      справі № 400/3399/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 01.10.2019 р. № 103-дс,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, у якій просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 01 жовтня 2019 року №103-дс про притягнення до дисциплінарної заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 . 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позов задоволено повністю, визнано      протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 01 жовтня 2019 року №103-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої   статті 328 КАС України   підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено   статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)      статтею 328      цього Кодексу   підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої   статті 328 КАС України   недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої   статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою   статті 328 КАС України   є залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам   статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній   відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої   статті 328 КАС України   та належне обґрунтування такого посилання.
Крім того, згідно положень частини четвертої   статті 330 КАС України   до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що скаржником не додано документа про сплату судового збору до даної касаційної скарги.
Відповідно до підпункту першого пункту 3 частини другої   статті 4 Закону України «Про судовий збір»   за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»   встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн 00 коп.   (станом на рік звернення із позовною заявою).
Так, ставка судового збору за подання вказаної касаційної скарги становить   1536  грн 80 коп. (1921*0,4*200%).
Відповідно до положень статей   169   та   332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду:
-                              виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі із зазначенням підстав для касаційного оскарження, викладених з урахуванням положень частини четвертої   статті 328 КАС України;
- документа про сплату судового збору в розмірі   1536 грн 80 коп.
Реквізити для сплати судового збору:      Отримувач коштів      УК у Печерському районі /Печерський район/22030102,      код отримувача (код за ЄДРПОУ)      38004897,      банк отримувача      Казначейство України (ЕАП),      рахунок отримувача      31219207026007,      код банку отримувача (МФО)      899998,      номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)   288999980313151207000026007,      код   класифікації доходів бюджету   22030102,      найменування податку, збору, платежу      судовий збір (Верховний Суд, 055),      символ звітності банку      207,      призначення платежу      *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями   169,   330,   332 КАС України   Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу    ОСОБА_1 на постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у      справі №400/3399/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 01.10.2019 р. № 103-дс - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    Н.В. Шевцова