УХВАЛА
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 643/3856/19
провадження № 51-5570 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду                              (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого                           ОСОБА_5 , на вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року.
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком, 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, уродженця м. Дашогуз та жителя м. Харкова, студента 5-го курсу денної форми навчання Харківського національного автомобільно-дорожнього університету,
засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено йому покарання на строк 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18000 грн, моральної шкоди – 70000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на його користь у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 70000 грн.
2. Судом першої інстанції встановлено, що 14 квітня 2018 року о 00:40, ОСОБА_5 рухаючись на технічно справному автомобілі «ВАЗ 21011» з боку вул. Героїв Праці, під`їжджаючи до перехрестя вул. Академіка Павлова та вул. Василя Стуса, проявив неуважність та здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Василя Стуса, не наддав перевагу зустрічному транспортному засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1 і 16.6 Правил дорожнього руху, та виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2111» під керуванням ОСОБА_8 . 
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події (далі – ДТП) пасажири автомобіля «ВАЗ 21011» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 отримали тяжкі тілесні ушкодження. 
3. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 змінено. Призначено йому покарання на строк 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. 
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
4. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункти 1, 3 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_5 . На підставі статті 75 КК звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК. 
5. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що суди попередніх інстанцій помилково не визнали обставин, що пом`якшують покарання, а також не врахували те, що ОСОБА_5 визнав вину, розкаявся у скоєному, раніше до адміністративної чи кримінальної  відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, перебуваючи під домашнім арештом в період досудового розслідування продовжував вчитися, неофіційно працював та відшкодовував постраждалим в ДТП завдану матеріальну та моральну шкоду. 
6. Крім того вказує, що судом апеляційної інстанції, в порушення положень частини 4 статті 29 КПК, не було надано судового рішення у перекладі на мову, якою ОСОБА_5 достатньо володіє.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду                                         від 25 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.     
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                      ОСОБА_3