ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11848/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
         суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року (суддя Жукова Є.О.) у справі №160/11848/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                          ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №160/11848/19 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме:
визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% протиправними;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 з 01.01.2016 року основний розмір пенсії у розмірі 90% сум його грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року та виплатити заборгованість по основному розміру пенсії.
 01 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій заявник, з посиланням на положення статті 382 КАС України, просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі №160/11848/19. У разі ж ненадання до суду належного звіту про виконання у повному обсязі рішення від 18.12.2019 накласти на начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 
Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року у справі №160/11848/19 зобов`язано відповідача – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року. 18.01.2020 у даній справі видано виконавчий лист. 21.02.2020 органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа та встановлено строк для виконання – 10 
робочих днів. Зважаючи на те, що відповідач протягом тривалого часу, маючи відповідне рішення суду, не здійснював виплату коштів, позивач 02.07.2020 звернувся до відповідача щодо надання пояснень стосовно усіх вжитих ним заходів на виконання рішення суду від 18.12.2019. 15.07.2020 відповідач надав відповідь №13106-13684/С-03/8-0400/20, в якій зазначив те, що відповідно до Порядку №649 від 22.08.2019 року виплата заборгованості (за період з 01.01.2016 по 17.01.2020 складає 88856,09 грн.) буде проводитися за рішенням комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Виділення коштів для зазначеної виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявності бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету. Позивач вказував, що до цього часу а ні відповідачем, а ні комісією не надано будь-яких належних письмових доказів, які б свідчили про прийняття комісією рішення про наявність/відсутність підстав для виплати позивачу суми заборгованості згідно Порядку №649. Наведене, за позицією позивача, свідчить про тривале (більше ніж півтора року) не вжиття відповідачем систематичних дієвих заходів з метою виконання судового рішення від 18.12.2019 року. Вважав, що своєю бездіяльністю відповідач і комісія фактично встановити відносно позивача обмеження у часі щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, шляхом встановлення черговості, що не відповідає нормам чинного законодавства. Зазначав, що відповідач грубо порушує загальний порядок виплати пенсій, визначений ч.3 ст.52 Закону України №2262-12, адже виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк і не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Оскільки відповідачем станом на день подання заяви судове рішення фактично не виконано, а саме не виплачено кошти за період з 01.01.2016 по 17.01.2020, заявник просив встановити відповідачу строк для подання звіту про повне виконання рішення, а у разі його не подання – накласти штраф на керівника органу ПФУ.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контроля за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі №160/11848/19 – відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що в силу приписів статті 382 КАС України встановлення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень – відповідачем рішення суду є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами. Дослідивши зміст поданої заяви, суд вказав на те, що вона не містить достатніх аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю. З цих підстав та враховуючи те, що заявником доказів в підтвердження наміру відповідача на умисне ухилення від виконання судового рішення не надано,  суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявника щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що оскільки в спірному випадку відповідачем порушується порядок виплати пенсій визначений ч.3 ст.52 Закону України №2262-12, то під час вирішення поданої  позивачем заяви суд першої інстанції мав застосувати до спірних правовідносин типову справу №826/3858/18, у якій Верховний Суд вказав на відсутність у КМУ права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії. Крім цього, як вважає позивач, у спірному випадку суд мав також врахувати і правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, згідно якої було визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови КМУ від 22.08.2018 №649. Як вважає позивач, суд, вивчивши відповідь пенсійного органу, згідно якої рішення від 18.12.2019 буде виконано відповідно до Постанови КМУ №649  мав визнати її безпідставною та такою, що свідчить про невиконання рішення суду і, відповідно, встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.   
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України      суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).
З огляду на положення вказаної норми процесуального права суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст..129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
У спірному випадку суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю не було встановлено того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створював перешкоди для виконання такого рішення чи умисно ухилявся від його виконання. 
З приводу таких висновків суду першої інстанції слід зазначити те, що загальний порядок виконання судових рішень, який встановлено Законом України «Про виконавче провадження», не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.
Крім цього, суд першої інстанції не звернув уваги на причини не виконання відповідачем судового рішення в повному обсязі. 
Так, як вбачається зі змісту  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 на відповідача було покладено обов`язок вчинити конкретні дії: по-перше, здійснити перерахунок позивачу з 01.01.2016 року основного розміру пенсії у розмірі 90% сум його грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року; по-друге, виплатити заборгованість по основному розміру пенсії.
Згідно Листа-відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за вих.№ 13106-13684/С-03/8-0400/20 від 15.07.2020 органом ПФУ на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі №160/11848/19 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням попередніх виплат, починаючи з 01.01.2016. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року доплата за період з 01.01.2016 по 17.01.2020 складає 88856,09 грн., яка облікована відповідно до Порядку ведення рішень суду в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого Постановою правління ПФУ від 26.09.2018 року №20-1. Виплата заборгованості буде проводитися за рішенням комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Виділення коштів для зазначеної виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявності бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету. Доплата до пенсії з дня набрання рішенням від 18.12.2019 року законної сили, тобто з 18.01.2020 року по 31.01.2020 року складає 1     144,18 грн., виплата якої була проведена разом з основною сумою пенсії у лютому 2020 року.
Отже, судом встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 виконано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області лише в частині здійснення перерахунку пенсії позивача. Що стосується ж виплати перерахованої суми пенсії за попередній період (з 01.01.2016 по 17.01.2020), яка складає 88856,09 грн., відповідач повідомив, що така виплата буде здійснена лише після прийняття рішення комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду в порядку, визначному постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.
Вказані обставини свідчать про те, що рішення суду, яке набрало законної сили та яке підлягає обов`язковому виконанню фактично залишається бездієвим для позивача, оскільки не виконується відповідачем в частині виплати перерахованої пенсії з огляду на його позицію про відсутність відповідного рішення комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачем взагалі вживалися можливі заходи з метою виконання судового рішення в цій частині, а судом першої інстанції вказані обставини не досліджувалися.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що відсутність певного рішення комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат, не може бути підставою для невиконання рішення суду, яким встановлено право особи на отримання пенсії, при цьому, враховуючи і те, що таке право є майновим інтересом позивача і підлягає захисту відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019   з урахуванням змін, внесених Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду   від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19, визнано протиправними та нечинними пункт 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», отже на даний час норми підзаконного нормативно-правового акту, якими був регламентований механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, втратили чинність. 
З огляду на викладене оскаржену ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року по справі №160/11848/19 – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, які визначено ст.ст.328, 329 КАС України.

          Повний текст судового рішення складено 24.12.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк