Ухвала
 
29 грудня 2020 року
місто Київ
 
справа № 569/12820/17
провадження № 61-38127св18
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості за заробітною платою, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 03 травня 2018 року,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (далі - ПАТ «ІМЕКСБАНК», банк) про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
З урахуванням заяви про зміну предмета позову, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» внести її до реєстру кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» другої черги з виплати заборгованості за заробітною платою у розмірі 5 501, 66 грн та стягнути з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 1 100, 00 грн, вихідну допомогу в сумі 1 728, 84 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 384, 56 грн та суму заборгованості середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку у розмірі 45 525, 85 грн, разом 50 739, 25 грн
Рішенням Рівненського міського суду Рівненського області від 19 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» внести ОСОБА_1 до реєстру кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» другої черги з виплати заборгованості за заробітною платою у розмірі 5 501, 66 грн. Стягнуто з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 1 100, 00 грн, вихідну допомогу в сумі 1 728, 84 грн, компенсацію за невикористану відпустку у сумі 2 384, 56 грн та суму заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 45 525, 85 грн, а всього 50 739, 25 грн. Стягнуто з ПАТ «ІМЕКСБАНК» в дохід держави 640, 00 грн судових витрат у справі, що складаються з судового збору.
Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 03 травня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «ІМЕКСБАНК» задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року скасовано. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ПАТ «ІМЕКСБАНК про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку, про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» внести ОСОБА_1 до реєстру кредиторів ПАТ «ІМЕКСБАНК» другої черги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у сумі 640, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 861, 31 грн.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у червні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 45 525, 85 грн, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, постанову суду апеляційної інстанції скасувати повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року касаційне провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості за заробітною платою, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 03 травня 2018 рокузакрито.
ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.
Підстави для повернення судового збору передбачені у статті 7 Закону України «Про судовий збір». Зокрема за правилами пункту 5 частини першої статті 7 зазначеного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
З урахуванням наведеного, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за квитанцією від 06 серпня 2018 року № П6004 у розмірі 1 280, 00 грн підлягає поверненню заявникові.
Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 280, 00 грн згідно з квитанцією від 06 серпня 2018 року № П6004, що внесений до УК у Печерському районі/22030102, розрахунковий рахунок № 31219207026007, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ: 38004897; код банку отримувача: 899998.
Копію ухвали направити ОСОБА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний