ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 р.	Справа № 480/4813/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 27.01.20 року по справі № 480/4813/19
          за позовом       Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство"  
          до       Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області               
          про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство "Тростянецьке лісове господарство" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.11.2019 №02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство". 
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що підставою застосування адміністративно-господарський санкцій і в подальшому прийняття оспорюваного рішення стало те, що позивач не надав інформацію про виконання припису. Проте саме рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій винесене у зв`язку з тим, що директором підприємства не було допущено уповноважену особу до проведення позапланового заходу. На думку позивача, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки керівництвом ДП "Тростянецьке лісове господарство" було надано доступ до проведення позапланового заходу.
Рішенням Сумскього окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року адміністративний позов Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 13.11.2019 №02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство".
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в ході планової перевірки з 14 по 17 травня 2019 року ДП "ТРОСТЯНЕЦЬКИЙ ЛІСГОСП" встановлено порушення порядку формування, встановлення та застосування цін на дрова, що реалізуються населенню для побутових потреб в період з 02.01.2019 по 30.04.2019 року за рахунок застосування рентабельності у розмірі, що перевищує граничний 5%, в результаті чого підприємство отримало необгрунтовану виручку у сумі 23 554,89трн.
Рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 02 від 13.11.2019 р. на ДП «Тростянецьке лісове господарство», керуючись пп.1 ч.І ст.20 Закону України « Про ціни та ціноутворення», ч.1 ст. 12 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, на ДП «ТРОСТЯНЕЦЬКИЙ ЛІСГОСП» накладено штраф у сумі 23 554,89 грн. шляхом вилучення в дохід державного бюджету за порушення виявлені в ході планової перевірки.
Відповідач зазначає, що той факт що штраф застосовано саме за виявлені в ході планової пев порушення формування та застосування державних регульованих цін свідчить: назва вказаного рішення стосується застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; підставою для застосування вищевказаного штрафу є пп.1 п.1 ст. 20 Закону України «Про ціни та ціноутворення» відповідно до якого накладається штраф за порушення формування, встановлення та застосування державних регульованих цін в розмірі 100 відсотків необгрунтовано одержаної виручки, що складає в даному випадку 23 554,89грн.;          відповідно до пп.4 п.1 ст. 20 Закону України "Про ціни та ціноутворення" за невиконання припису накладається штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 грн. За невиконання припису штрафні санкції до позивача не застосовувалась.
Відповідач зауважує, що порушення виявлені під час перевірки були підтверджені в судовому порядку рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. по справі №480/1902/19 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 р., яв визнаний законним припис відповідача №9 від 17.05.2019, складений за результатами планової перевірки. В силу ч. 4 статті 78 КАС України зазначені обставини, які підтверджують обгрунтованість застосування штрафу не підлягають доказуванню.
На думку відповідача виходячи з аналізу ч.11 ст. 7 та ч.1 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» адміністративно-
господарські санкції до суб`єкта господарювання застосовуються лише у разі якщо ним не усунуто порушення визначені у приписі. Тобто, якщо припис виконано і порушення усунені, то адміністративно-господарські санкції за порушення виявлені під час планового заходу не застосовуються.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 13.05.2019 №766-ОД та направлення від 13.05.2019 №24-09/3722 завідувачем сектору контролю за регульованими цінами з 14 по 17 травня 2019 року була проведена планова перевірка ДП "Тростянецьке лісове господарство", за результатами якої складено акт №13 від 17.05.2019. 
          На підставі акту перевірки, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області винесено припис №9 від 17.05.2019, яким зобов`язано у місячний термін усунути порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін шляхом проведення розрахунків та встановлення цін на дрова, що реалізуються населенню для побутових потреб з урахуванням рентабельності 5 %. Також вказаним приписом було зобов`язано позивача повернути зайво нараховані споживачам та необґрунтовано отримані підприємством в період з 02.01.2019 по 30.04.2019          кошти у сумі 23554,89грн. Крім того, згідно п. 3 припису позивач був зобов`язаний повідомити в триденний термін з моменту виконання припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.
          Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 по справі №480/1902/19, яке залишено в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019, відмовлено в задоволенні вимог ДП "Тростянецьке лісове господарство" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису №9 від 17.05.201.
          Відповідно до ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду  (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі перевірки виконання суб`єктом господарювання припису про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних  (регульованих) цін від 17.05.2019 №9, Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області прийнятий наказ від 22.10.2019 №879-ОД про проведення в період з 24.10.2019 по 25.10.2019 позапланового державного нагляду (контролю) державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство" з питань виконання припису про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін (а.с.40).
          На виконання наказу від 22.10.2019 №879-ОД Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області направлено уповноважену особу для проведення позапланового заходу державного нагляду (а.с.39).
Проте, як зазначає відповідач у відзиві на позов, уповноважена особа Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області не була допущена до перевірки, що підтверджується відповідним відеозаписом.
          Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №02 від 13 листопада 2019 року про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ДП "Тростянецьке лісове господарство" вирішено вилучити у державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство" в дохід державного бюджету  штраф у сумі 23554,89 грн. (а.с.42).
Не погодившись з вказаним рішенням підприємство "Тростянецьке лісове господарство" звернулося до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області до позивача застосована санкція, яка не передбачена ні Законом "Про ціни і ціноутворення", ні Законом "Про основні засади державного нагляду  (контролю) у сфері господарської діяльності". 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V, відповідно до ст.1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.96.2012 №5007-VІ (далі – Закон України «Про ціни і ціноутворення»), встановлено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.
До 2014 року центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, як вбачається з Указу Президента України «Питання реалізації державної політики з контролю за цінами» від 30.03.2012 №236/2012, була Державна інспекція України з контролю за цінами.
У відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014р. за №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» було утворено Держави службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та покладено на неї функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються, а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Згідно ж із п.2 вказаної постанови Державна інспекція України з контролю за цінами була ліквідована.
Згідно з пп. 11 п. 4  Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі – Держпродспоживслужба), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснює: державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановленням та застосування державних регульованих цін; державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Відповідно до п. 7  Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Згідно із пп.10 п. 4 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 17.07.2017 №564 у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснює, серед іншого, державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановленням та застосування державних регульованих цін (а.с.190).
Відповідно до п.4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V  органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч.15 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів. В свою чергу, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №965 від 14.08.2013 «Про затвердження уніфікованої форми акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2013 №1461/23993 затверджено уніфіковану форму акта перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У відповідності до ч.1 ст. 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про ціни і ціноутворення» Кабінету Міністрів України надано повноваження на здійснення державного регулювання цін, визначення повноваження органів виконавчої влади щодо формування, встановлення та застосування цін, якщо інше не визначено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з чч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).
У відповідності до ч.1 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:
1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);
2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.
В свою чергу, відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про ціни і ціноутворення» норматив рентабельності - рівень прибутковості, що визначається суб`єктом господарювання під час формування ціни. Граничний норматив рентабельності є його максимально допустимим рівнем, який повинен враховуватися суб`єктом господарювання під час встановлення ціни товару.
Кабінетом Міністрів України свою постановою «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» від 25.12.1996 №1548 було встановлено, зокрема, державне регулювання цін на дрова для побутових потреб населення, зокрема, відповідно до п.12 додатку до вказаної постанови обласні державні адміністрації регулюють (встановлюють) торговельні (постачальницько-збутові) надбавки, нормативи рентабельності на паливно-енергетичні ресурси (вугілля, вугільні брикети, паливо пічне побутове, гас освітлювальний, торф паливний кусковий, дрова, торф`яні брикети, газ скраплений), що відпускаються населенню для побутових потреб.
У відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2010 №827 «Про встановлення мінімальних норм забезпечення населення твердим паливом і скрапленим газом та граничних показників їх вартості для надання у 2010 році пільг і житлових субсидій за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам» було постановлено, зокрема, обласним державним адміністраціям затвердити натуральні норми забезпечення населення твердим та рідким пічним побутовим паливом і скрапленим газом, згідно з якими населенню надаються пільги і житлові субсидії готівкою для відшкодування витрат на їх придбання за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у межах мінімальних норм та граничних показників, затверджених цією постановою, виходячи з обсягу відповідних бюджетних призначень; установити до 1 жовтня 2010 р. торговельні (постачальницько-збутові) надбавки на тверде та рідке пічне побутове паливо і скраплений газ, що відпускаються населенню для побутових потреб, виходячи з мінімальних витрат постачальних організацій.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки; одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу; вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до ч.8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, повинен містити такі відомості: дату складення; тип заходу (плановий чи позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); термін усунення порушень; посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення;  найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, а також прізвище, ім`я та по батькові його керівника чи уповноваженої ним особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід; прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу (ч.9 ст. 7 Закону №877-V).
Згідно з ч.2 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний припис, прийнятий відповідачем з додержанням вимог Закон України «Про ціни і ціноутворення», Закону №877-V, що підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року по справі № 480/1902/19 та постановю Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 року по справі № 480/1902/19. 
Поняття та юридична природа припису визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок апеляційного суду про те, що положення цього Закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки стаття 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. При цьому, серед правовідносин, на які не поширюється дія цього Закону не визначені правовідносини у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.
Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей та у частині, що не урегульована Законом України "Про ціни і ціноутворення".
Так, частиною восьмою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що припис – обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Аналіз наведених правових норм у системному зв`язку із положеннями Закону України "Про ціни і ціноутворення" дозволяє дійти до висновку про те, що відповідальність суб`єкта господарювання настає у разі, якщо ним не усунуто порушення, визначені у приписі, якщо інше прямо не передбачено спеціальним Законом.
Юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.
Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлені цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:
охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);
правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;
правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;
попереджувальна (превентивна) попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);
процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;
виховна – перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;
каральна (штрафна) покарати правопорушника у формі понесенні ним додаткових втрат, зокрема, майнового характеру.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати відповідні положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», отже рішення від 13.11.2019 №02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін прийнято відповідачем обгрунтовано та відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року по справі № 480/4813/19, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року по справі № 480/4813/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  08.10.2020 року