ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 446/1005/16-а
адміністративне провадження № К/9901/42781/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року у складі Котормуса Т.І. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Кухтея Р.В. (головуючого), Яворського І.О., Носа С.П. у справі №446/1005/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення, -   
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 1447/20910/16 від 13.05.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 3 статті 470 Митного Кодексу України.
2.           Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року позов задоволено частково.
2.1. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 оскаржуваної постанови. 2.2. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
3.          Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено: 
3.1. 25.07.2015 о 06 год 01 хв громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Гребене-Рава-Руська» Львівської митниці на митну територію України був ввезений автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), в митному режимі «транзит» на 10 діб (у разі переміщення в зоні одного митного органу - 5 діб).
3.2. 01.08.2015 в м. Кам`янка-Бузька по вул. Миру відбулось загоряння вказаного автомобіля, яким знищено ліве переднє крило та 3 метри погонних електропроводки, пошкоджено лакофарбове покриття на площі 2 м.кв., ймовірна причина пожежі - коротке замикання електромережі.
3.3. ОСОБА_1 08.10.2015 звернувся до Львівської митниці ДФС України щодо пошкодження внаслідок пожежі автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
3.4. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , була надана відповідь листом № 12437/10/13-7024-02146 від 19.10.2015, відповідно до якої позивачу запропоновано для завершення митного режиму транзиту, вирішити питання щодо поміщення автомобіля в митний режим імпорту або режим знищення або руйнування із дотриманням умов або вжити заходів щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України.
3.5. 14.04.2016 старшим державним інспектором ВМО № 1 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Кіт Н.Б. відносно громадянина України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №1447/20910/16, яким встановлено, що 14.04.2016 близько 01 год 00 хв у зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребанне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, в`їхав спеціалізований вантажний автомобіль-платформа марки «Mersedes-benz Sprinter 311», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який прямував з України в Республіку Польща, на платформі якого знаходився автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . В протоколі також зазначено, що громадянин ОСОБА_1 подав довідку № 18/1573 від 21.08.2015, видану Кам`яно-Бузьким РВ ГУ ДСНС України у Львівській області, копію акта про пожежу від 01.08.2015 та копію відповіді на звернення у Львівську митницю ДФС від 08.10.2015.
3.6. 13.05.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1447/20910/16, якою громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. Підставою для винесення вказаного рішення стало перевищення ОСОБА_1 встановленого ч.1 ст.95 МК України строку доставки автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 більш ніж на 10 діб.
4. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач повідомив Львівську митницю про обставини пожежі автомобіля 08.10.2015 і саме цей день слід вважати днем виявлення порушення, яке вчинив ОСОБА_1 . Суди вказали, що позивач хоч і вчинив адміністративне правовпорушення, однак був притягнений до адміністративної відповідальності поза межами визначеного законом строку, протягом якого таке стягнення може бути накладено.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Відповідач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення  судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
6.          Касаційна скарга аргументована неправильним застосуванням судами норм маетеріального права - приписів МК України. Вказує, що судами не враховано, що днем виявлення вищевказаного правопорушення є фіксація його в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу вимог ст.467 МК України, строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня його виявлення. Крім цього, в листі Львівської митниці ДФС України позивачу було роз`яснено про те, що йому потрібно вирішити питання щодо поміщення даного автомобіля в митний режим імпорту чи режим знищення або вжити заходів щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, а тому вважає висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що митниці було відомо про перевищення строків митного транзиту ще 08.10.2015 є помилковим. 
7. Позивач правом подачі відзиву на касаційну скаргу відповідача не скористався.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
8. Так, за змістом  частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
9. Відповідно до частини 1 статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
10. Частиною 1 статті 381 цього Кодексу передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
11. Згідно до глави 55 розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).
12. Пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту : для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
13. Відповідно до частини 3 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
14. Судами попередніх інстанцій зауважено, що факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку є встановленим, не заперечується позивачем та не оспорюється самим відповідачем.
15. При цьому, згідно з частиною 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
16. Суди дійшли обгрунтованого висновку про те, що дане правопорушення відноситься до триваючих, оскільки обов`язок по вивезенню транспортного засобу існував у позивача протягом усього часу перебування такого автомобіля у зоні митного контролю України.
17. Так, згідно частини першої статті 522 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
18. Положеннями частини першою статті 467 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
19. Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у частині першій статті 467 Митного кодексу України, не є вичерпним.
20. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначає, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
21. Висновок аналогічного змісту вже було викладено Верховним Судом, зокрема, 26 березня 2019 року у справі №457/1113/15-а (адміністративне провадження №К/9901/21351/18), 09 квітня 2019 року у справі №433/1254/16-а (касаційне провадження №К/9901/11300/18).
17. Водночас, судами враховано, що позивач повідомив Львівську митницю про обставини пожежі автомобіля 08.10.2015, і оскільки в цей час вже минув 10-ти денний строк транзиту, то саме цей день слід вважати днем виявлення порушення, яке вчинив позивач ОСОБА_1 .
18. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що з моменту виявлення відповідачем триваючого порушення митних правил (08.10.2015) протягом шести місяців, тобто до 08.04.2016, митним органом не застосовано адміністративне стягнення відносно позивача, а відтак, відсутні правові підстави для накладення стягнення на позивача за вчинене адміністративне правопорушення поза межами встановленого законом строку.
19. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин.
20. Натомість, за змістом частини 2 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
21. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
22. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - залишенню без змін.
23. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
24. Касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.
25. Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №446/1005/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення - залишити без змін.
26. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач                                                                     І.В. Дашутін

Судді                                                                                          О.О. Шишов  

                                                                                                   М.М. Яковенко