ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1890/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 жовтня 2020 року                                                                                   м. Київ

             Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                    судді-доповідача                                                                   - Горяйнова      А.М.,
                    суддів                                                                                              - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації на запит від 28 квітня 2020 року та недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит;
- зобов`язати відповідача розглянути запит від 28 квітня 2020 року про надання публічної інформації.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 вказаний адміністративний позов було задоволено повністю.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та порушив норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що відсутня бездіяльність, оскільки  ним було надано  відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації в межах строку, визначеного законом. Також, скаржник зазначає, що запитувана інформація  була направлена на адресу позивачу простою кореспонденцію, натомість Закон України «Про доступ до публічної інформації»  не визначає форми направлення відповіді на запит.
Відзив на апеляційну скаргу КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" від позивача до суду не надходив.
Відповідно до п. 3 ч. 1    ст. 311 КАС України   справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі    ст. 242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулась до відповідача письмово запитом від 28.04.2020 на інформацію (вх. від 05.05.2020 №160), в якому, посилаючись на  ст.ст.5, 6, 13 Закону України  "Про доступ до публічної інформації" та ст.ст.5-6 Закону України "Про інформацію", просила надати інформацію про розмір заробітної плати головної медичної сестри КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 до 31.03.2020. Відповідь просила надіслати за адресою: АДРЕСА_1.
Вважаючи протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації на запит, ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні достовірні докази формування відповідачем у встановлений строк письмової відповіді на запит позивача та направлення її позивачу за вказаною нею поштовою адресою.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Статтею 40 Конституції України   передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначено у   Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI   (далі - Закон №2939-VI ).
Відповідно до ст.ст.   1   і   5   зазначеного   Закону   публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно   ст. 3 Закону №2939-VI   право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до ч. 5   ст. 6 Закону №2939-VI   не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною 2 цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.
      Пунктом 6 ч. 1   Закону №2939-VI    встановлює, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
         Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.20   Закону №2939-VI   розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.                              
       У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
          Відповідно до ст. 23   Закону №2939-VI    рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до   статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
     Скаржник стверджує, що  ним було надано  відповідь на запит позивача про отримання публічної інформації в межах строку, визначеного законом, що підтверджується письмовими поясненнями медичної сестри, згідно яких на наступний день після отримання запиту на публічну інформацію нею особисто відправлено позивачу запитувану інформацію простим відправленням через оператора поштового зв`язку «Укрпошта».
Відповідно до частини 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених   постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270   зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до   Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»   форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок»   передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.
         Отже, належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
       Однак відповідачем жодних  доказів надіслання позивачу відповіді на запит, не надано.
         Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на письмові пояснення працівника відповідача, оскільки вони не підтверджують факт направлення вказаної відповіді на адресу позивача.
    Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем допущено бездіяльність, оскільки останній не довів виконання вимог передбачених ст. 20  Закону №2939-VI.
         Також відповідач вказує на те, що позивачу було вдруге направлено відповідь на запит у вигляді додатків до відзиву, яку позивач умисно не отримала 
Однак колегія суддів вважає, що такі обставини не спростовують факт невиконання відповідачем  вимог ч.ч.1, 4 ст.20  Закон №2939-VI щодо направлення розпорядником інформації відповіді на запит на інформацію.
Відтак, зобов`язавши КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" відповідача розглянути та надати відповідь на запит позивача, суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог закону та з метою ефективного поновлення прав та інтересів позивача, на захист яких був поданий даний адміністративний позов. 
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст.    242,    308,    311,    316,    321,    322,    325,    328,    329 КАС України, колегія суддів, -    
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради" - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
            
          Суддя-доповідач                                                               А.М. Горяйнов
          
       Судді                                                                       Л.О. Костюк

                                                                                                 Є.В. Чаку