ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3779/19  Номер провадження 22-ц/814/2626/20	Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 вересня 2020 року, постановлене суддею Кривич Ж.О. (повний текст складено 03 жовтня 2020 року)
у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про відшкодування збитків унаслідок затоплення,

в с т а н о в и в:
28.05.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ТОВ «Житлорембудсервіс» про відшкодування збитків унаслідок затоплення.
В обґрунтування підстав позову ОСОБА_1 посилається на те, що є власником кв. АДРЕСА_1 . 
10.04.2019 сталася аварійна ситуація – зрив різьбового з`єднання між трубою та ввідним краном кульковим, унаслідок чого гарячою водою було затоплено приміщення належної йому квартири, пошкоджено її облаштування та меблі. 
Позивач  ОСОБА_1 пов`язує виникнення аварійної ситуації із неналежним виконанням ТОВ «Житлорембудсервіс», як управителем будинку, зобов`язань за договором «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», укладеного між сторонами 20.09.2017 та просить стягнути з відповідача на його користь 10 805,00 грн. вартості відновлювального ремонту, 22 163,50 грн. за пошкоджені меблі, а також судові витрати, включно із судовим збором, витратами на експертні дослідження та за правничу допомогу. 
ОСОБА_3 , обґрунтовуючи вимоги заявленого позову попередньо викладеними фактичними обставинами, вважає, що з вини ТОВ «Житлорембудсервіс», договір із яким вона не укладала, але як власник квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку регулярно сплачувала послуги, зазнала збитків у розмірі 10 104,00 грн., які просить стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати, включно із судовим збором, витратами на експертні дослідження та за правничу допомогу. 
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.09.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Житлорембудсервіс» про відшкодування збитків у наслідок затоплення – відмовлено за недоведеністю. 
Не погодившись із указаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 , з підстав попередньо викладених у позові, доводить неналежність виконання ТОВ «Житлорембудсервіс» умов договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20.09.2017 в частині утримання стояка трубопровода гарячого водопостачання розташованого в технологічній шахті багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , внаслідок чого 10.04.2019 сталася аварійна ситуація та постраждало належне йому майно. 
Заперечує висновки районного суду, що за умовами договору №1/231 від 18.07.2018, укладеного між ТОВ «Житлорембудсервіс» (управитель) та міським головою ОСОБА_4 від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 (співвласники), управитель відповідає за належний стан стояків, як елементів внутрішньо будинкової системи (без відгалужень на квартиру). 
Такі висновки позивач спростовує п.3 цього ж договору та додатками до нього №1, №2, які є його невід`ємними складовими, та містять перелік складових послуг з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання. Зокрема, складова послуги утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прилеглої території включає в себе і технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем (пп.5 п.1) та поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв та елементів зовнішнього управління, що розміщені на прилеглій до будинку території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків) (пп.1 п.2). 
Зазначає, що перелік складових послуг не містить конкретного опису складових труб/систем, які відносяться до внутрішньо будинкової системи, зокрема, що управитель за договором технічно обслуговує лише трубу стояка без відгалуження, що слугує для встановлення водорозбірного крану (засобу регулювання) для врізки водопостачання на квартиру, та являє собою вузол стояка і є єдиним цілим.
Посилається на п.17 договору №1/231 від 18.07.2018, яким визначено, що точками розмежування послуги з управління будинком між управителем та співвласником, зокрема: по мережах холодного та гарячого водопостачання – врізка на квартиру та нежитлове приміщення в стояк трубопроводу холодного та гарячого водопостачання. 
Вважає, що при постановленні оскаржуваного рішення, районним судом не прийнято до уваги пояснення судового експерта Маківського М.В., надані ним суду 24.02.2020 стосовно висновку №22-19, складеного 02.05.2019 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 , а саме: що місце прориву на трубопроводі гарячого водопостачання такої квартири належить до внутрішньо будинкової мережі. 
Посилаючись на технічні креслення технічного паспорту квартири АДРЕСА_4 позивач доводить, що аварія водогону сталася в технологічній шахті, а не технологічній ніші, що не спростовано відповідачем та про що хибно зазначається в рішенні районного суду. 
Вказує на відсутність доказів, які б переконливо свідчили, що він, ОСОБА_1 , перешкоджав ТОВ «Житлорембудсервіс», як надавачу послуг з управління будинком АДРЕСА_3 , виконанню умов діючого договору. 
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять приєднати до справи письмові роз`яснення і доповнення судового експерта Маківського М.В., надані ним 25.09.2020 згідно їх звернення від 05.05.2020.
09.12.2020 ТОВ «Житлорембудсервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін. Доводить, що аварійна ситуація, яка склалася 10.04.2019 у житловому будинку АДРЕСА_3 , виникла на внутрішньо квартирній розводці гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_4 , а саме, зірвано ввідний кульовий кран, що знаходиться в зоні відповідальності власника квартири.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 належить до об`єктів комунальної власності. Позивачам на праві приватної власності належать окремі квартири у цьому будинку: ОСОБА_1 – кв. АДРЕСА_5 , що розташована поверхом нижче. Співвласниками багатоквартирного будинку не створено об`єднання співвласників, рішення про форму управління будинком не приймалось.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Кременчуці» від 13.07.2018 №839, управителем будинку АДРЕСА_3 призначено ТОВ «Житлорембудсервіс» (додаток №1 до рішення) /а.с.103-105 т.1/.
18.07.2018 між ТОВ «Житлорембудсервіс» (управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 (співвласники), в особі міського голови, укладено договір №1/231 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком./а.с.110-114 т.1/ 
За умовами такого договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. 
Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прилеглої території.Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема: прибирання прилеглої території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільна майна багатоквартирного будинку. 
Істотними умовами договору є розділ 17, яким передбачено, в яких точках розподілу здійснюється передача послуг від управителя до співвласників будинку./а.с.112 т.1/ Точками розмежування послуги з управління будинком між управителем та співвласником по мережам холодного та гарячого водопостачання є врізка на квартиру або нежитлове приміщення в стояк трубопроводу холодного та гарячого водопостачання.
Додатками до цього договору якого є «Перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання» (Додаток 1) та «Ціна складових послуги з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат) за адресою будинок АДРЕСА_3 » (Додаток 2)./а.с. 110-116 т.1/.
20.09.2017 між ТОВ «Житлорембудсервіс» (управитель) та ОСОБА_1 (споживач), що є власником (співвласником) квартири за адресою АДРЕСА_6 , укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №о/р НОМЕР_1 , за умов якого управитель зобов`язався утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, але не визначав точок розмежування відповідальності сторін (точок передачі послуги)./а.с. 56 т./. 
10.04.2019 у квартирі АДРЕСА_4 , що належить позивачу ОСОБА_1 , зірвало різьбу ввідного кулькового крану на відгалуженні від стояку гарячого водопостачання. В результаті затоплення зазнали пошкоджень облаштування квартири та розташовані у ній меблі. Гаряча вода протекла також у квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 
12.04.2020 представники управителя обстежили квартири позивачів за участі останніх, про що комісійно склали акти. За висновками обстеження аварійна ситуація, яка сталася 10.04.2010 в житловому будинку АДРЕСА_3 , виникла на внутрішньоквартирній розводці гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_4 , а саме, було зірвано ввідний кульовий кран, що знаходиться в зоні відповідальності власника квартири АДРЕСА_4 ./а.с. 82,90 т.1/. 
Спору між сторонами щодо технічної причини виникнення аварії немає. Спір існує щодо визначення належності місця зриву різьби – чи то до внутрішньобудинкової системи, за яку відповідає управитель, чи то до внутрішньоквартирньої розводки, за яку відповідає власник квартири ОСОБА_1 . 
Згідно висновку експерта №22-19 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 , складеного 02.05.2019 експертом ОСОБА_5 , місце пориву на трубопроводі гарячого водопостачання указаної квартири належить до внутрішньобудинкової системи. Вартість відновлювального ремонту приміщень квартири у зв`язку із її залиттям становить 10 805,00 грн./а.с. 21-23 т.1/
У суді першої інстанції експерт повідомив, що при складенні висновку він не знав про наявність договору №1/231 від 18.07.2018, тому не врахував, що його положеннями точка розмежування послуги визначена інакше, ніж у Порядку.
Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що позивачами не доведено, що стояк разом з відгалуженням від нього до кулькового крану є цільнолитою конструкцією, а встановлені судом обставини свідчать про те, що зрив різьби стався на внутрішньоквартирній системі водопостачання квартири АДРЕСА_4 , за технічний стан якої управитель будинком не відповідає.
Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із судовим рішенням та переоцінки доказів на власну користь.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленомустаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпринципу справедливості розгляду справи судом.
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, частинами 1-3 якої визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги новий доказ – лист експерта Маківського М.В. вих. №25/1 від 25.09.2020, оскільки сам експерт був допитаний районний судом, а обставини, викладені в такому листі, не становили предмет дослідження суду першої інстанції; поважність причин, що зумовила неможливість своєчасного надання такого доказу позивачами не доведена.
Посилання позивачів на висновок експерта, як належний доказ обґрунтованості вимог позову, колегією суддів відхиляються з підстав його невідповідності вимогам ч.7 ст.102 ЦПК України, оскільки у висновку експерта не вказано, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Тоді як, будучи допитаним в судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність, експерт пояснив, що вказане будівельно-технічне дослідження проводилось ним без урахування договору №1/231 від 18.07.2018, яким точка розмежування послуги визначена інакше, ніж у Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2018 №219.
Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
ТОВ «Житлорембудсервіс» надає послуги з управління багатоквартрним будинком співввласникам багатоквартирного будинку, в тому числі позивачам, згідно договору №1/231 від 18.07.2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання. Пунктом 17 цього договору передбачено, що точками розмежування послуги з управління будинком між управителем та співвласником по мережам холодного та гарячого водопостачання – врізка на квартиру та нежитлове приміщення в стояк трубопроводу холодного та гарячого водопостачання.
Таким чином, при вирішенні заявленого позову суд першої інстанції на підставі належним норм матеріального права обґрунтовано виходив із того, що відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на підставі договору №1/231 від 18.07.2018. Твердження позивача ОСОБА_1 , що він був не обізнаний з існуванням такого договору на характер спірних правовідносин не впливає, оскільки на момент розгляду справи зміни у вказаний договір не вносилися та він є чинним.
З огляду на встановлені фактичні обставини та норми права, якими вони врегульовані, районний суд дійшов правильного висновку, що зрив різьби стався на внутрішньоквартирній системі водопостачання квартири АДРЕСА_4 , за технічний стан якої управитель будинком не відповідає.
Посилання позивачів на п.п.2, 17 договору №1/231 від 18.07.2018 та додатки №1, №2, на правильність встановлених висновків не впливають, оскільки зводяться до довільного тлумачення положень зобов`язання. Посилання на технічні креслення паспорту квартири АДРЕСА_4 , якими позивач ОСОБА_1 доводить, що аварія водогону сталася в технологічній шахті, а не технологічній ніші, не спростовують висновки суду першої інстанції, який при ухваленні рішення встановив, що частина водогону, де відбулася аварія, знаходиться у технологічній ніші, однак доступ до неї можливий тільки із квартири позивача ОСОБА_1 , а у цьому конкретному випадку - ще й після того, як він «вибив стіну» у нішу на вимогу управителя надати доступ для огляду водогону.
Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам звернення до суду, не ґрунтуються на доказах та законі, а тому є припущеннями позивачів, на яких не може ґрунтуватися рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 вересня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.12.2020.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська