УХВАЛА

02 листопада 2020 року  
Київ
справа №420/1555/20
провадження №К/9901/23373/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного, 
перевіривши касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» про тимчасову заборону діяльності та використання джерел викидів, 
У С Т А Н О В И В:
Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- тимчасово заборонити (зупинити) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» в частині будівництва житлових будинків за адресами: м. Одеса, вул. Прохорівська, 40а; м. Одеса,             пр. Шевченка, 31; м. Одеса, вул. Івана Франка, 40; м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6;                    м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3     до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля; 
- тимчасово заборонити (зупинити) здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Стікон» робіт по реконструкції виробничої бази за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4     до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля; 
- заборонити (зупинити) використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стікон»                    61 джерела викидів, а саме: складу цементу, складу піску, котельні, цехи по виробництву метало пластикових виробів та інші на виробничій ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 4     до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року                     № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно із відміткою на поштовому конверті касаційна скарга направлена до суду 08 вересня               2020 року.
Ухвалою від 16 вересня 2020 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області з підстав невідповідності її вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не додано документа про сплату судового збору та надав строк для усунення вказаного недоліку.
На виконання вимоги ухвали від скаржника надійшло платіжне доручення про сплату судового збору.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частини першої, четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги Державна екологічна інспекція в Одеській області зазначає, що судові рішення оскаржує з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Виклад такої підстави касаційного оскарження мотивує тим, що судами першої та апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №826/4278/14, 28 березня 2018 року у справі №808/1795/13-а, у яких зазначено, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні     Кодексу адміністративного судочинства України, а є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення особою, діяльність якої перевіряли. 
Доводи скаржника, про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи не враховано позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №826/2278/17, суд не бере до уваги, оскільки правові висновки у зазначеній справі стосуються паливозаправного пункту, який відноситься до об`єктів підвищеної екологічної небезпеки, а відтак в усіх випадках відносно такого об`єкту має проводиться державна екологічна експертиза.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судових рішеннях обставин справи дає можливість колегії суддів вважати, що у цій ситуації наявні обставини, наведені у пункті 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, які є підставами для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні. 
Керуючись статтями 248, 328, 333-334, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» про тимчасову заборону діяльності та використання джерел викидів.
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/1555/20 за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон» про тимчасову заборону діяльності та використання джерел викидів.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний