ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4002/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., за участю секретаря судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представників позивача Дребот І.А., Виговської А.В., представника відповідача Павленка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦМЕТ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.18р.

                                                   В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦМЕТ» (надалі - позивач, ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2018 №00014251402 і №00014261402. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.11.2018 №00014251402 і №00014261402.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з необґрунтованості доводів податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства при проведенні господарських операцій з контрагентами - з ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ», які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Проте реальність господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами.
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи. 
Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що висновки акта перевірки є цілком обгрунтованими і правомірними, що свідчить про правомірність прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що працівниками ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» з питань дотримання ним вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018, за результатом якої складений акт від 19.10.2018 №712/26-15-14-02-04/32092223, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на загальну суму 68427774 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 38782185 грн., за І півріччя 2018 року на суму 29645589 грн.;
- п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 16351 грн., в т.ч. за звітні періоди вересень 2015 року на суму 2428 грн., за жовтень 2015 року на суму 782 грн., за листопад 2015 року на суму 813 грн., за грудень 2015 року на суму 12328 грн.
Виявлені порушення ґрунтуються на висновках про відсутність документального підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД», ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ».
При цьому, контролюючий орган виходив з наступного:
1) В ході здійснення перевірки відображених за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» у ряд. 01 декларацій показників встановлено, що на формування таких мало вплив здійснення платником операцій з реалізації металобрухту, та водночас виявлено заниження такого показника за 2015 рік на суму 1526919 грн. у ряд. 2000 («Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)») звіту про фінансові результати за 2015 рік. Так, відповідно до тексту звіту про фінансовий результат за 2015 рік Товариство задекларувало чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у сумі 47641000 грн. Водночас згідно даних рахунку бухгалтерського обліку 70 «Дохід від реалізації» у ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» обліковувався дохід на суму 49167919 грн. Отже, різниця на суму 1526919 грн. є заниженням задекларованого показника чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2015 рік (порушення п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України). 
2) За даними оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 2015 рік основними контрагентами-постачальниками ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» були ТОВ «СТРАЙД ТРЙД» і ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС», які фінансову звітність до органів ДФС за місцем обліку не подавали та на яких обліковувались працюючі трудові ресурси у кількості 5 осіб. Однак станом на 19.10.2018 ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» не надало первинних документів (а саме: рахунки-фактури, видаткові накладні, акти прийому брухту та відходів кольорових металів, паспорти товарів, товарно-транспортні накладні, посвідчення про радіаційну вибухову безпеку брухту та відходів кольорових металів та сплавів, тощо), які можуть підтвердити придбання та списання товарів у 2015 році. У зв`язку з ненаданням запитуваних документів контролюючим органом були складені акти про ненадання первинних документів від 08.10.2018 №1462/26-15-14-02-04 та від 11.10.2018 №1479/26-15-14-02-04. 
Наведене стало підставою для висновку про відсутність документального підтвердження обліковуваних на рахунках бухгалтерського обліку Товариства 631 і 902 «Собівартість реалізованих товарів» відомостей про оприбуткування та списання товарів у 2015 році.
3) По взаємовідносинам з придбання товарів у ТОВ «АСТРОН», ТОВ «МЕГАМЕТ» і ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» контролюючий орган дійшов висновку про однотипність укладених договорів, а первинні документи, такі як акти прийому брухту та відходів кольорових металів не містять відомостей про місця їх складання, прізвища та посади осіб, що їх склали; у посвідченнях про радіаційну вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, в гр. «номер транспортного засобу» не зазначено жодної інформації; надані до перевірки первинні документи не містять відомості про походження металобрухту. Також до перевірки не надано документи, що підтверджують спосіб поставки брухту та відходів кольорових металів. 
Наведене стало підставою для висновку про відсутність документального підтвердження задекларованих ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» витрат у сумі 433610420,86 грн. належними первинними документами;
4) У взаємозв`язку із відображеною на стор. 8 акта перевірки інформацією про ненадання ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» запитуваних відповідно до письмового запиту від 31.08.2018 первинних документів до перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем задекларованого податкового кредиту на суму податку на додану вартість 36681 грн., як такого, що не підтверджений податковими накладними.
13.11.2018 ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки прийняло податкові повідомлення-рішення:
- форми «Р» за №000014261402, яким визначило позивачу до сплати грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 85534717 грн. (в т.ч. за основним платежем - 68427774 грн., за штрафними санкціями - 17106943 грн.);
- форми «Р» за №000014251402, яким визначило позивачу до сплати грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 17 404 грн. (в т.ч. за основним платежем - 13923 грн., за штрафними санкціями - 3 481 грн.).
За результатами оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, рішенням Державної фіскальної служби України від 30.01.2019 №4664/6/99-99-11-04-01-25 їх залишено без змін. 
Судом першої інстанції також було встановлено, що реальність господарських операцій позивача з ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» при виконанні договору купівлі-продажу №26 від 01.10.2014, предметом якого є придбання позивачем кольорових металів; з ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» при виконанні договору купівлі-продажу №28 від 10.10.2014, предметом якого є придбання позивачем металу вживаного; з ТОВ «АСТРОН» при виконанні договору купівлі-продажу №1/06-2 від 01.06.2017, предметом якого є придбання позивачем брухту кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 1639; з ТОВ «МЕГАМЕТ» при виконанні договору купівлі-продажу №20 від 01.09.2017, предметом якого є придбання позивачем брухту кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 1639; з ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» при виконанні договору купівлі-продажу №4 від 01.03.2018 , предметом якого є придбання позивачем брухту кольорових металів згідно ДСТУ 3211/ГОСТ 163, підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а їх оформлення відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.
Результати вчинених між позивачем та названими суб`єктами господарювання (постачальниками) господарські операції були відображені на відповідних рахунках бухгалтерського обліку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ». При цьому, в ході проведеної документальної перевірки контролюючим органом не було зафіксовано наявність на момент проведення такої перевірки заборгованості по взаєморозрахункам між сторонами по господарським операціям за перевіряємий період, неоприбуткування тих чи інших товарно-матеріальних цінностей.
При укладенні договорів сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству.
Підставою для такого висновку суду першої інстанції стали досліджені ним наступні первинні документи:
по ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» - видаткові накладні, датовані січнем 2015 року; якісні посвідчення; товарно-транспортні накладні автомобільного перевізника ПАТ «АЗОКМ»; виписки з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за листопад 2014 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «СТРАЙД ТРЕЙД» коштів за товар; платіжні доручення ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»; реєстри платежів з банківського рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ»;
по ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» - видаткові накладні, датовані січнем, квітнем 2015 року; паспорти походження брухту, підписані керівником ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС»; свідоцтва радіаційного контролю транспортного засобу та вантажу, свідоцтва про вибуховість брухту та відходів кольорових металів і сплавів, підписані керівником ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС»; акти приймання брухту та відходів кольорових металів, підписані керівниками сторін; товарно-транспортні накладні автомобільного перевізника ПАТ «АЗОКМ»; виписки з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди січень, лютий, березень і квітень 2015 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «ТЕРМОЛАЙФ ПЛЮС» коштів за товар; реєстри платежів з банківського рахунку;
по ТОВ «АСТРОН» - видаткові (прибуткові) накладні, датовані червнем-груднем 2017 року, січнем - червнем 2018 року; акти приймання брухту та відходів кольорових металів, підписані керівниками сторін; паспорті на металобрухт, підписані керівником ТОВ «АСТРОН»; посвідчення про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписані керівником ТОВ «АСТРОН»; рахунки на оплату; виписки з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди червень - грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «АСТРОН» коштів за товар; реєстрів платежів з банківського рахунку;
по ТОВ «МЕГАМЕТ» - видаткові накладні, датовані вереснем 2017 року; паспорти на металобрухт, підписані керівником ТОВ «МЕГАМЕТ»; посвідчення про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписані керівником ТОВ «МЕГАМЕТ»; акти приймання брухту та відходів кольорових металів, підписані керівниками сторін; рахунки на оплату; виписки з особового рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» за періоди березень, серпень, вересень, жовтень 2018 року з відомостями про перерахування позивачем на користь ТОВ «МЕГАМЕТ» коштів за товар; реєстри платежів з банківського рахунку;
по ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ» - видаткові накладні, датовані березнем 2018 року; паспорти на металобрухт, підписані керівником ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ»; посвідчення про радіаційну і вибухову безпеку брухту і відходів кольорових металів та сплавів, підписані керівником ТОВ «МЕТ-ХОЛДИНГ»; акти приймання брухту та відходів кольорових металів, підписані керівниками сторін; реєстри платежів з банківського рахунку ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ».
Суд першої інстанції окрім дослідження первинних документів, складених на реалізацію укладених зі спірними контрагентами договорів, цілком обґрунтовано також врахував наявність договору оренди №1/399 від 01.06.2016, укладеного між ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (як орендарем) і ТОВ «Завод кольорових металів» (як орендодавцем) щодо тимчасового платного користування майном (частина нежитлового приміщення - цеху підготовки шихти, загальною площею 517,5 кв.м та коробу для зберігання брухту), що розташоване за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Героїв Праці, 41, а також додаткової угоди №1 від 01.11.2017 до такого договору та акти приймання-передачі майна в оренду, що, в свою чергу, надало для переміщення придбаного товару використовувати технологічний транспорт (електрокари) та кран-балки, що належать орендодавцю (ТОВ «Завод кольорових металів»). 
А також те, що придбані товари (мідь, металобрухт) придбані ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» у перелічених вище постачальників, в подальшому використані позивачем у власній діяльності шляхом реалізації їх іншим суб`єктам господарювання, що відповідало напрямкам господарської діяльності ТОВ «УКРСПЕЦМЕТ» (оптова торгівля відходами та брухтом; відновлення відсортованих відходів; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами).
Відповідно пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України (у редакції чинній з 1 січня 2015 року), об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
За змістом п. 44.1 і п. 44.2 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. 
Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.
Згідно частини 2 статті 9 названого Закону неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Зважаючи на вимоги вищенаведених норм, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування фінансового результату та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Колегія суддів, перевіряючи досліджені судом першої інстанції первинні документи, погоджується з його висновком про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, що сформували фінансовий результат та були віднесені до податкового кредиту на підставі податкових накладних, виданих спірними контрагентами.
Надані позивачем первинні документи містять достатньо обов`язкових реквізитів, які дозволяють ідентифікувати учасників і суть господарських правовідносин, оформлених ними. 
При цьому, судом першої інстанції цілком правомірно відхилено як необґрунтовані та безпідставні твердження контролюючого органу про істотність таких недоліків, як відсутність у текстах актів прийому брухту та відходів кольорових металів відомостей про місце складання таких документів та ПІБ особи, як їх підписала, оскільки неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Наведені податковим органом обставини, з огляду на правила формування фінансового результату та податкового кредиту, регламентовані положеннями Податкового кодексу України не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних правочинів за умови наявності первинних документів або інших доказів, які спростовують такі доводи.
Поруч з цим, судом першої інстанції правильно взято до уваги, що право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежено поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та подавати докази (в тому числі й товарно-транспортні накладні перевізника) на підтвердження таких заперечень, надається платникові як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу (на яких допускається подання учасником процесу нових доказів).
Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність формування позивачем фінансового результату та податкового кредиту на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентами.
Інших переконливих доводів ніж зазначено в апеляційній скарзі, в тому числі і в ході розгляду у суді попередньої інстанції, на підтвердження того, що відомості у первинних документах, складенням яких були опосередковані правовідносини між позивачем та контрагентами, є недостовірними та суперечливими, податковою інспекцією не представлено.
Колегія суддів також погоджується з наданою судом першої інстанції юридичною оцінкою різниці на суму 1526919 грн., яка, на думку податкового органу, є заниженням задекларованого показника чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2015 рік (порушення п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України).
Зміст статей звіту про фінансові результати наведений у п. 5 розд. II Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за №161/4382). 
Пунктом 5.1 розд. II НП(С)БО 25 передбачено, що у статті «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» відображається дохід від реалізації продукції, товарів, робіт і послуг без непрямих податків і зборів та інших вирахувань з доходу.
У свою чергу за правилами бухгалтерського обліку фактичний показник річного доходу розраховується на підставі даних бухгалтерського обліку як суму оборотів зa рік за дебетом рахунків 70 «Доходи вiд реалізації», 71 «Інший операцiйний дохід», 72 «Дохід вiд участі в капіталі», 73 «Іншi фінансові доходи» та 74 74 «Інші доходи» з кредитом рахунку 79 «Фінансові результати».
Зокрема, рахунок бухгалтерського обліку 70 «Доходи від реалізації» призначено для узагальнення iнформації про доходи від pеалізації готової продукції, товарів, робіт тa послуг, доходів від оренди oб`єктів інвестиційної нерухомості, доходів вiд страхової діяльності, про доходи вiд грального бізнесу, від проведення лoтерей, а також про суму знижoк, наданих покупцям, та про iнші вирахування з доходу. На субрахунку 702 «Дохід вiд реалізації товарів» підприємства торгівлі тa інші організації узагальнюють інформацію пpо доходи від реалізації товарів. Hа субрахунку 791 «Результат операційної дiяльності» визначається прибуток (збиток) від операційної діяльності підприємства.
Матеріалами справи підтверджується, що у поданій за 2015 рік фінансовій звітності сума отриманого за звітний рік доходу від реалізації продукції (товарів, робіт і послуг) була відображена за вирахуванням сум непрямого податку (ПДВ), що, в свою чергу, відповідає правилам складання фінансової звітності.
Відображена на субрахунку 702 сума доходу від реалізації товарів включала: 47640671,67 грн. - чистий дохід від реалізації продукції та 1681869,38 грн. - податок на додану вартість, що також обліковувався на субрахунку 643 «Податкові зобов`язання» (такий субрахунок призначено для обліку суми податку на додану вартість, визначеної виходячи з суми отриманих авансів (попередньої оплати) за готову продукцію, товари, інші матеріальні цінності і нематеріальні активи, роботи, послуги, що підлягають відвантаженню (виконанню)).
Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і податковий орган, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарги підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Повне судове рішення складено 18.12.2020 року.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,  апеляційний суд, 

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 р. - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦМЕТ" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.18р.- залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 	
Колегія суддів:	О.В. Карпушова 	
 	Л.В. Губська 	
 	 О.В. Епель