УХВАЛА

02 листопада 2020 року  
Київ
справа №380/952/20
адміністративне провадження №К/9901/25974/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року
у справі №380/952/20 за позовом ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Яцика Андрія Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до дільничного офіцера поліції Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Яцика Андрія Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просила:
-  визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 07 жовтня 2019 року серії АА № 080830, винесений дільничним офіцером поліції Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Яциком Андрієм Миколайовичем.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 07 жовтня 2019 року серії АА № 080830, винесений дільничним офіцером поліції Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Яциком Андрієм Миколайовичем.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року скасовано, а у позові скаржнику відмовлено повністю.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивачем подано касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року - залишити без змін.
Щодо оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року,   суд зазначає наступне.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі №380/952/20, розгляд проводився за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до підпунктів а), в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України,   не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Отже, суд прийшов до висновку, що розгляд відповідної касаційної скарги може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа має виняткове значення для учасника справи, який подав касаційну скаргу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №380/952/20 є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Скаржник зазначає, що дана справа має виняткове значення для скаржника, оскільки терміновий заборонний припис породжує ряд інших правових наслідків, термін дії яких ще не сплив. Разом з цим, справа також стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в частині порядку застосування частини 6 статті 78 КАС України до спірних правовідносин, зокрема, обставин, встановлених постановою Франківського районного суду міста Львова від 30 жовтня 2019 року у справі №465/5742/19 та не врахованих при розгляді справи №380/952/20, що суперечить статті 2 КАС України та порушує право позивача на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У касаційній скарзі скаржник посилається на невірне застосування судом норм матеріального права (а саме, частини 1 та 4 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у її системному зв`язку з п.п. З, 6, 16 частини 1 статті 1 цього ж Закону) та з порушення норм процесуального права (частини 2 статті 77, статей 90, 242 КАС України). 
Так, скаржник вважає, що постанова суду апеляційної інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, а саме, судом апеляційної інстанції невірно застосовано частину 1 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також апеляційним судом невірно застосовано норми процесуального права - частину 6 статті 78 КАС України, оскільки не надано належної правової оцінки обставинам, встановленим постановою  Франківського районного суду міста Львова від 30 жовтня 2019 року у справі №465/5742/19, яка набрала законної сили.
Окрім того, скаржник зазначає, що в оскаржуваній постанові допущено порушення норм процесуального права - частини 2 статті 77, статей 90, 242 КАС України, невірно застосовано норми матеріального права - частини 4 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», пункту 5 розділу ІІ «Порядку винесення уповноваженими підрозділами поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року №654.
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судового рішення є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Частиною 1    ст. 334 КАС України    передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі №380/952/20 за позовом ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Личаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Яцика Андрія Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/952/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                 В.Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                                                                                                                                          Н.А. Данилевич

                                                                                                                                                                                                                                              Н.В. Шевцова