ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/13811/16                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджімедіа» до Головного управління ДФС у м. Києві  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ

Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року, в якій просило скасувати зазначене рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджімедіа» (далі - ТОВ «Діджімедіа») до Головного управління ДФС у м. Києві  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві   про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві  , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджімедіа» відмовити.
Зокрема, апелянт зазначає, що ново виявленою обставиною у цій справі є не лист (у фізичному розумінні) КП «Київреклама» від 21.05.2020 року (зі змісту якого контролюючий орган дізнався про ново виявлені обставини), а наявність у ньому доведених істотних обставин, що існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не могли бути відомі ні особі, яка заявила про це, ні суду, в провадженні якого перебувала справа.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджімедіа» звернулось до    суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0009351404 від 14.06.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 204 128,00 грн., з яких 163 302,00 грн. - за податковим зобов`язанням та 40 826,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що висновки відповідача щодо нереальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектура стилю» (далі - ТОВ «Архітектура стилю») є хибними та спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 року, позов задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду від 11.09.2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково, скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 року, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджімедіа» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 0009351404 від 14.06.2016 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року.
30.06.2020  року Головне управління ДПС в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої  статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року вмотивована тим, що наявні в матеріалах справи фото реклами не можуть бути належним доказом надання ТОВ «Архітектура Стилю» послуг позивачеві. Заявник зазначив, що 06.05.2020 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було скеровано лист до КП «Київреклама» та з`ясовано, що у останнього відсутня будь-яка інформація щодо договорів тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламного засобу, укладених з ТОВ «Діджімедіа» та ТОВ «Архітектура Стилю».
Посилаючись на вказану обставину заявник зазначає, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірність формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди, що підтверджується листом КП «Київреклама» від 21.05.2020 року №196-1053/КР. Вказане, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для перегляду рішення в цій справі за нововиявленими обставинами.
Відповідно до частин першої та другої  статті 361 КАС України  судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.  
При цьому, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи.
Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
Частиною четвертою  статті 361 КАС України  визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).
Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що ні під час проведення перевірки, ні під розгляду справи, відповідачем не було з`ясовано у КП «Київреклама» обставини щодо наявності або відсутності договорів тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламного засобу, укладених з ТОВ «Діджімедіа» та ТОВ «Архітектура Стилю».
Враховуючи наведене, лист КП «Київреклама», на який посилається заявник як на нововиявлену обставиною не є такою, оскільки є новим доказом, який не може підтверджувати нововиявлені обставини, враховуючи те, що такий не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені та міг бути наданий на час прийняття первинного судового рішення при добросовісному користуванні своїми правами учасниками справи.
Відтак, встановлені даним листом обставини існували на час постановлення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року та могли бути відомі заявнику.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про  залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 29 жовтня 2020 р.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.О.Аліменко

суддя                                        О.М.Оксененко