Справа № 0907/2-583/2011 
Провадження № 22-ц/4808/1169/20 
Головуючий у 1 інстанції Горейко М.Д. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:                                            Василишин Л.В., Девляшевського В.А.,
секретаря                                        Бойчука Л.М.,
за участю                                        представника апелянта ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Горейко М.Д. 21 січня 2011 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, 
                                                          в с т а н о в и в :
У грудні 2009 року представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку “Укрсоцбанк”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Укрсоцбанк”, та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 зі сплатою 11,7% річних та комісій у розмірі та в порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США з відповідним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим строком повернення заборгованості за кредитом до 17.09.2027 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №322-248/06/П від 21.09.2007 року. Згідно додаткової угоди №1 від 22.04.2008 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007 року відсоткову ставку за договором встановлено на рівні 10,4% річних та комісій, збільшено максимальний ліміт заборгованості до 148 000 доларів США та встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості. 
Відповідно до додаткової угоди №2 від 09.09.2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості, а додаткової угоди №2 від 17.11.2008 року відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 11,4% річних. 
Додатковою угодою від 18.05.2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості. 
Умовами договору встановлено, що внаслідок порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв`язку з порушенням умов договору позичальником, останньому та поручителю 01.12.2009 року надіслано вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Однак такі вимоги залишились без виконання та відповіді.
У заяві про зменшення позовних вимог (а.с.64-65 том 1) зазначено , що внаслідок неналежної сплати відповідачем ОСОБА_2 процентів за користування кредитом та погашення кредиту станом на 19.09.2010 року за ним наявна заборгованість в загальній сумі 3 998 834 грн 57 коп., в тому числі: 139 246 доларів США, що еквівалентно 1 102 716 грн 92 коп - заборгованість по кредиту; 6 351,59 доларів США, що еквівалентно 50 299 грн 51 коп - заборгованість по відсотках; 898 грн 74 коп - пеня по кредиту; 8 647 грн 40 коп -пеня по відсотках, 2 836 272 грн - штраф. 
Відповідач ОСОБА_3 виступає поручителем згідно договору поруки та відповідає по зобов`язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. 
З урахуванням змінених позовних вимог банк просив стягнути з відповідачів заборгованість за вищевказаним договором за період з 21.09.2007 року по 19.09.2010 року в сумі 3 998 834 грн 57 коп (а.с.3-4, 64-65, том 1).
Рішенням (заочним) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2011 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства “Укрсоцбанк” 3 998 834 грн 57 коп заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку “Укрсоцбанк”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Укрсоцбанк”. Стягнуто з ОСОБА_2 1700 грн витрат по оплаті судового збору і 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.105-106, том 1).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.03.2012 року заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 21.01.2011 року залишено без задоволення (а.с.143-144, том 1).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року до участі в розгляді справи  в якості правонаступника АТ «Укрсоцбанк» залучено АТ «Альфа-Банк» (а.с.182, том 1).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення (а.с.188-190, том 1).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення суду ухвалено з невідповідністю висновків обставинам справи та  з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Апелянт зазначає, що за умовами договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2007 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (пункт 2.5 Договору). 01.12.2009 року ПАТ «Укрсоцбанк» направлено позичальнику вимогу про дострокове погашення всіх зобов`язань по договору. У позовних вимогах банк просив стягнути з відповідачів нараховані відсотки за період  з 21.09.2007 року по 19.09.2010 року, тобто після направлення позичальнику вимоги  про дострокове погашення всіх зобов`язань.
Однак рішення суду про стягнення нарахованих відсотків по договору за вказаний період суперечить положенням ст.ст.1048, 1050, 1054 ЦК України, оскільки право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом, передбачені договором, припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення кредиту. 
Апелянт зазначає, що задовольнивши позов банку про стягнення пені за порушення виконання зобов`язань за договором у розмірі 9 546,14 грн (пункт 4.2 Договору) та штрафу (пункт 4.3 Договору) у розмірі 2 836 272 грн судом притягнуто позичальника та поручителя до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, що суперечить нормам ст.61 Конституції України.
Також судом в порушення ст.549 ЦК України безпідставно стягнуто пеню, так, як розрахунок пені, представлений банком, здійснено не щоденно, а за певні періоди – щомісячно.
На думку апелянта, судом безпідставно задоволено позов, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання як позичальником так і поручителем вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» від 01.12.2009 року про дострокове виконання зобов`язань за договором, відтак позивачем не набуто права на дострокове стягнення заборгованості. 
Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити (а.с. 194-197, том 1).
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідачем ОСОБА_2 це заочне рішення не оскаржено.
У судове засідання не з`явилися представник позивача та відповідач ОСОБА_2 , про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення сторін, які не з`явилися, про день, місце та час судового засідання, тому суд розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки відповідачі не виконували, будь-яких доказів на спростування проведеного розрахунку заборгованості не представили суду, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, стягнувши  в солідарному порядку з відповідачів в користь позивача 3 998 834 грн 57 коп заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку “Укрсоцбанк”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Укрсоцбанк”, та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит у формі відновлювальної лінії  (окремими траншами) зі сплатою 11,7% річних та комісій, в розмірі і в порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим строком повернення заборгованості за кредитом до 17.09.2027 року (а.с. 5-7, том 1).
В забезпечення виконання даного Договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку “Укрсоцбанк” та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 21 вересня 2007 року укладено договір поруки, відповідно до якого в п. 1.1. поручитель ОСОБА_3 зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії (а. с. 15, том 1).
Згідно додаткової угоди №1 від 22.04.2008 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007 року відсоткову ставку за договором встановлено на рівні 10,4% річних та комісій, збільшено максимальний ліміт заборгованості до 148 000 доларів США і встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості (а.с.8, том 1).
Додаткова угода до договору поруки щодо збільшення кредитного ліміту до 148 000 доларів США підписана трьома сторонами 22.04.2008 року (а.с.16, том 1). 
Відповідно до додаткової угоди №2 від 09.09.2008 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості до 148 000 доларів США, а відповідно до додаткової угоди №2 від 17.11.2008 року відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 11,4% річних (а.с.9, том 1).
Додатковою угодою від 18.05.2009 року встановлено новий графік змін максимального ліміту заборгованості в межах кредитного ліміту визначених раніше кредитного ліміту та процентної ставки (а.с.11, том 1).
Додатковою угодою від 22.05.2009 року сторони домовились не підвищувати процентну ставку за користування кредитом до 20.11.2009 року, а з 21 листопвада 2009 року встановити процентну ставку на рівні діючої за відповідним порядком кредитування (а.с.12, том 1).
Сплата відсотків за користування кредитом відповідно до п. 2.5. договору про надання відновлювальної кредитної лінії здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (а.с.5, зворот, том 1).
Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період (а.с.6, зворот, том 1).
Пунктом 4.3 Договору визначено, що у разі порушення позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.2. - 3.3.13 договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеного п. 1.1.1. цього договору, за кожний випадок.
Згідно п. 4.5. Договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань зі сплати кредиту або процентів протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
З розрахунку заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007 року станом на 26.11.2009 року (а. с. 13, 14, том 1) та станом на 20.09.2010 року (а.с. 66-68, том 1) відповідач ОСОБА_2 допускав істотні порушення умов договору, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами. 
У зв`язку з порушенням умов договору позичальником, останньому та поручителю 01.12.2009 року надсилались вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту (а. с. 17, 18, том 1).
Згідно довідки Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” №01-01/96-276 від 26.05.2010р., наданої ОСОБА_2 , станом на 13 травня 2010 року заборгованість по кредиту згідно договору кредиту №40-22/340 від 21.09.2007р. складає 139 246,00 доларів США. Станом на 13.05.2010р. заборгованість за нарахованими відсотками, простроченими відсотками та простроченому кредиту – відсутня (а.с.91, том 1).
Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 20.09.2010 року поточна заборгованість відповідача за кредитом становить  137236,00 доларів США, поточна заборгованість за відсотками 2335,65 доларів США. Прострочена заборгованість по кредиту 2010,00 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками по кредиту 4015, 94 доларів  США   (а.с. 66-68, том 1).
15 жовтня 2019 року  затверджено передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за  переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. У зв`язку з викладеним, АТ «Альфа-Банк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».
У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що 03 грудня 2019 року внесено дату та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи Акціонерне товариство «Укрсоцсбанк», номер запису 10681120104002827, підстава – рішення щодо реорганізації. Правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцсбанк» є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.170-171, том 1). 
Представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 долучено довідку АТ «Альфа-Банк» №87671-23.1 від 15.10.2020р., із якої встановлено, що заборгованості за кредитним договором №40-22/340 від 21.09.2007р. у ОСОБА_2 немає (а.с.219, том 1).
Факт про відсутність заборгованості  за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007 року підтверджено представником АТ «Альфа-Банк» у заяві від 13.11.2020 року у зв`язку з її сплатою (а.с.233, том 1).   
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2012 року заява представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 21.01.2011 року залишена без задоволення (а.с.143-144 том 1). В апеляційному порядку позичальником ОСОБА_2 це судове рішення не оскаржено, що свідчить про те, що він з ним погодився. Зокрема, і з розміром заборгованості по кредиту.
На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 01.12.2020 року представником АТ «Альфа-Банк» надано довідку про стан заборгованості за кредитним договором №40-22/340 від 21.09.2007р. станом на 21 січня 2011 року, із якої встановлено, що станом на цю дату строкова заборгованість становила   134 556,00 доларів США, прострочена заборгованість – 4 690,00 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих процентах – 2 286,51 доларів США, прострочена заборгованість по нарахованих процентах – 9 280,92 доларів США (а.с.237, 240, том 3).  
Ці обставини підтверджуються також і виписками руху коштів по рахунках обліку кредитної заборгованості та нарахованих процентів по кредиту позичальника ОСОБА_2 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №40-22/340 від 21.09.2007р. Зокрема, виписками по особових рахунках № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 та витяг з виписки руху коштів по рахунку № НОМЕР_6 за період з 21.09.2007 року по 21.05.2009 року  (а.с.3-5, том 2); за період з 22.05.2009р. по 10.04.2010р. (а.с.10-14, том 2); за період 2011-2016рр. (а.с.15-57, том 2); виписками по особових рахунках № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 – за період з 21.09.2007р. по 21.05.2009р. (а.с.60-66, том 2); виписками по особових рахунках № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 – за період з 22.05.2009р. по 14.01.2011р. (а.с.67-73, том 2); випискою по рахунку № НОМЕР_17 за період з 14.01.2011р. по 07.08.2019р. (а.с.74-88, том 2); випискою по рахунку № НОМЕР_3 за період з 14.01.2011р. по 18.12.2017р. (а.с.89-96, том 2); випискою по рахунку № НОМЕР_6 за період з 14.01.2011р. по 07.08.2019р. (а.с.97-247, том 2; а.с.1-214, том 3); випискою по рахунку № НОМЕР_4 за період з 14.01.2011р. по 18.12.2017р. (а.с.215-226, том 3).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Суть поруки як способу забезпечення зобов`язання полягає в тому, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку, який існує у відносинах боржника і кредитора (частина 1 статті 553 ЦК); якщо боржник порушує своє зобов`язання перед кредитором, то кредитор має право вимагати виконання цього зобов`язання від поручителя (стаття 555 ЦК), при цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо договором поруки не встановлено інше (частина 2 статті 554 ЦК). Разом з тим, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання ( стаття 556 ЦК України).
Відтак, апеляційний суд розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги стосовно правовідносин, які існували на момент ухвалення рішення суду.
Отже, підсумовуючи наведене, судом встановлено, що відповідачу відкрита відновлювальна кредитна лінія в межах максимального ліміту заборгованості до 100 000 доларів США, зі сплатою 11,7% річних та комісій, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 17.09.2027 року. У подальшому між банком та позичальником ОСОБА_2 численні додаткові угоди із внесенням змін до умов кредитного договору.
Внаслідок неналежної сплати ОСОБА_2 процентів за користування кредитом та його погашення за період з 21 вересня 2007 року по 25 листопада 2009 року станом на день ухвалення оскаржуваного рішення (21 січня 2011 року), заборгованість ОСОБА_2 становила 134 556,00 доларів США, прострочена заборгованість – 4690,00 доларів США; строкова заборгованість по нарахованих відсотках – 2286,51 доларів США, прострочена заборгованість по нарахованих відсотках  - 9280,92 доларів США.
Отже, судом першої інстанції правильно визначено, позичальник допускав порушення умов договору в частині строків сплати кредиту та розмірів щомісячних платежів, встановлених графіками, сторони погодили наслідки прострочення грошового зобов`язання, тому правильно стягнув заборгованість за кредитним договором.
Отже, враховуючи обставини справи та факт сплати кредитної заборгованості у повному обсязі на час розгляду справи апеляційним судом, у разі виконання зобов`язання самим боржником у повному обсязі, права поручителя  не порушені, оскільки у банку відсутні претензії за  зобов`язанням, а у разі задоволення вимог банку поручителем – до нього перейшли усі права кредитора у зобов`язанні, тому він має можливість пред`явити свої вимоги до боржника.
Крім того, апелянт як поручитель не позбавлений права пред`явити позов на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України та частини 1 статті 559 ЦК України про визнання поруки припиненою у разі  зміни зобов`язання без його згоди, за умови збільшення обсягу відповідальності.
При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд
                                                   п о с т а н о в и в: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2011 року – без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                             І.О. Максюта
Судді:                                                                                                        Л.В. Василишин
                                                                                                                   В.А.Девляшевський
Повний текст постанови складено 18 грудня 2020 року.