ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  914/1643/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,
                              
представників учасників справи:
позивача - Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (далі - КП «Львівтеплоенерго», позивач) - не з`явились,
відповідача - Приватного підприємства «Синерджі Консалтинг» (далі - ПП «Синерджі Консалтинг», відповідач) - не з`явились,
скаржника - Приватного підприємства «Центр експертних досліджень і комунікації «ТЕМА» (далі - ПП «ЦЕДК «ТЕМА», скаржник) - не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПП «ЦЕДК «ТЕМА»
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 (головуючий - суддя Мирутенко О.Л., судді: Данко Л.С., Кордюк Г.Т.) 

у справі №914/1643/19
за позовом КП «Львівтеплоенерго»
до ПП «Синерджі Консалтинг»
про   стягнення 132 269, 40 грн.
                              
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У серпні 2019 року КП «Львівтеплоенерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ПП «Синерджі Консалтинг» про стягнення                     132 269, 40 грн. заборгованості, з якої 125 659, 64 грн. сума основного боргу,                      2 800, 20 грн. сума нарахованої пені, 2 535, 69 грн. - інфляційні втрати та 1 273, 87 грн. 3 % річних.

1.2. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданої йому послуги з теплопостачання відповідно до умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 № 6169/Ф (далі - Договір від 21.08.2018 № 6169/Ф) за період з 01.11.2018 по 30.06.2019.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 позов                   КП «Львівтеплоенерго» задоволено повністю. Стягнуто з ПП «Синерджі Консалтинг» на користь КП «Львівтеплоенерго»: 125 659, 64 грн. - основного боргу; 2 800, 20 грн. - пені; 2 535, 69 грн. - інфляційних втрат; 1 273, 87 грн. - 3 % річних; 1984,04 грн. - судового збору.

2.2. ПП «ЦЕДК «ТЕМА» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19, обґрунтовуючи її тим, що суд при ухваленні оскаржуваного судового рішення вирішив питання про його права та обов`язки, оскільки на нього, як орендаря кімнати №502 площею 17,5 кв.м. у місті Львові по вулиці Наукова, 16, покладено обов`язок щодо сплати комунальних послуг за теплову енергію на підставі договору оренди від 03.09.2018, укладеного  між ПП «ЦЕДК «ТЕМА» та ПП «Синерджі Консалтинг». 

Відтак, на думку апелянта, дане судове рішення ухвалене при неповному з`ясуванні всіх обставин у справі, а тому підлягає скасуванню.

2.3. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «ЦЕДК «ТЕМА» на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. ПП «ЦЕДК «ТЕМА», посилаючись на порушеннями судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 у справі №914/1643/19, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу: 

4.1. Скаржник відзначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення допустив порушення норм процесуального права, зокрема частини першої статті 17, частини третьої статті 18, пункту 3 частини першої статті 234, статті 254, пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

4.2. Колегія суддів апеляційної інстанції помилково дійшла висновку, що рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 не порушено права та інтереси ПП «ЦЕДК «ТЕМА», оскільки на скаржника (як орендаря приміщення) покладено обов`язок щомісячно сплачувати комунальні послуги, до яких входять і плата за теплову енергію перед КП «Львівтеплоенерго». 

4.3. Вказані обставини, на думку  ПП «ЦЕДК «ТЕМА», призвели до ухвалення незаконного та такого, що не ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судового рішення.
                              
5. Позиція інших учасників справи 

5.1. Відзив на касаційну скаргу не надходив. 

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ

Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявних у справі витягів з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.08.2020 справу №914/1643/19 передано на розгляд колегії суддів у складі:  Малашенкова Т.М. (головуючий суддя), судді: Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №914/1643/19, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: МалашенковаТ.М. (головуючий), Булгакова І.В., Селіваненко В.П.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду    від 19.11.2020 у зв`язку з перебуванням суддів Булгакової І.В. та Селіваненка В.П. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №916/366/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Колос І.Б.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1. Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Оскільки наведену касаційну скаргу подано 11.08.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, переглядати судові рішення слід, зважаючи на приписи ГПК України у редакції від 08.02.2020 року.

6.2. Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП «ЦЕДК «ТЕМА» з підстав зазначених у ній.

6.3. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.4. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

7.2. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

7.3. Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

7.4. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03).

7.5. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

7.6. Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах. 

7.7. Слід враховувати і те, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18, від 09.10.2020 у справі № 910/12465/18, від 06.11.2020 у справі №910/12490/18.

7.8. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. 

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. 

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №910/21451/16.

7.9. Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи як третю особу та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15).

7.10. Враховуючи вищевикладені міркування, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин частини першої статті 17, частини третьої статті 18, пункту 3 частини першої статті 234, статті 254, пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України з огляду на таке.

7.11. Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позовних вимог у справі №914/1643/19 було стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, інфляційних нарахувань та 3 % річних у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на укладений між сторонами у справі договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 №6169/Ф, за умовами якого теплопостачальна організація (позивач) взяв на себе зобов`язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до пунктів 6.1., 6.2., 6.3. вказаного договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться у грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими чинним законодавством формами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

Оскільки відповідач належним чином не виконував свого обов`язку щодо оплати наданої йому послуги з теплопостачання, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 125 659, 64 грн. суми основної заборгованості та нарахованих на суму боргу 2 800, 20 грн. - пені, 2 535, 69 грн. - інфляційних втрат та 1273, 87 грн. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 позов                               КП «Львівтеплоенерго» задоволено повністю.

Поряд з цим  колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19 не вирішувалось питання про права, інтереси та (або) обов`язки інших осіб, у тому числі прав і інтересів ПП «ЦЕДК «ТЕМА», щодо жодної із сторін та відносно предмета спору.

Суд апеляційної інстанції під час вирішення питання чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та (або) обов`язки ПП «ЦЕДК «ТЕМА» врахував, що ПП «Центр експертних досліджень і комунікації «ТЕМА» не було стороною Договору від 21.08.2018 №6169/Ф, укладеного між ПП «Синерджі Консалтинг» та КП «Львівтеплоенерго», а також те, що апелянт не має жодних правовідносин з позивачем.

Встановивши вказане, а також те, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки ПП «ЦЕДК «ТЕМА» не вирішувалися, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, для закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ПП «ЦЕДК «ТЕМА» на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19.

7.12. Верховний Суд звертає увагу, що ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Підпункт 1 частини першої статті 20 ГПК України вказує, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: у справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно зі статтею 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Для встановлення факту наявності заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 № 6169/Ф, укладеного між ПП «Синерджі Консалтинг» та КП «Львівтеплоенерго», судами досліджувались саме правовідносини, які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності сторін договору. При цьому договір укладався з метою реалізації господарської компетенції, здійснення прав та обов`язків у сфері господарської діяльності відповідача.

7.13. Також відповідно до пункту 1 частини першої статті 11, статті 629 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, які є обов`язковими для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ЦК України, іншими законами або договором.

Таким чином, судами попередніх інстанцій розглядався спір належної/неналежної оплати зі сплати послуг за поставлену теплову енергію, враховуючи умови Договору, порядок оплати, передбачений Договором, між сторонами договору (КП «Львівтеплоенерго» та ПП «Синерджі Консалтинг»).

7.14. Отже, місцевим господарським судом ухвалено рішення про права, інтереси та (або) обов`язки лише сторін за договором, а саме: КП «Львівтеплоенерго» та ПП «Синерджі Консалтинг»; вимога про стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням умов договору (сторонами якого є лише повивач та відповідач) була заявлена та розглядалася судом лише в частині стягнення заборгованості та штрафних санкцій з відповідача у справі - ПП «Синерджі Консалтинг».

Таким чином, в оскаржуваному рішенні немає жодного обмеження, позбавлення, скасування або припинення прав чи інтересів ПП «ЦЕДК «ТЕМА», та в ньому не міститься жодних суджень чи висновків суду про права, обов`язки та інтереси             ПП «ЦЕДК «ТЕМА». Оскаржуване рішення (його мотивувальна чи (або) резолютивна частини) також не містить будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки скаржника, рішення з цього приводу судом також не приймалося.

7.15. З урахуванням вищевикладеного Касаційний господарський суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що доводи ПП «ЦЕДК «ТЕМА» містять лише припущення щодо можливого впливу оскаржуваного рішення на майнові інтереси ПП «ЦЕДК «ТЕМА», та не свідчать про те, що суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, що надавало б йому право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції на підставі приписів частини першої статті 254 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що скаржник не є учасником справи, судом першої інстанції не вирішувалося питання про його права, обов`язки та інтереси, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі не стосується прав, обов`язків (або івнтересів) ПП «ЦЕДК «ТЕМА».

7.16. Серед іншого, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що питання виконання/невиконання/зміни умов Договору оренди від 03.09.2018, укладеного  між ПП «ЦЕДК «ТЕМА» та ПП «Синерджі Консалтинг», зокрема і щодо сплати (перерахунку) комунальних платежів, має розглядатись у межах дії даного договору.

Твердження скаржника, що на нього, як орендаря приміщення, покладений обов`язок щомісячно сплачувати саме КП «Львівтеплоенерго» плату за використання теплової енергії, спростовуються умовами договору оренди від 03.09.2018, в якому, зокрема у розділі «Обов`язки сторін» саме перед ПП «Синерджі Консалтинг» (орендодавцем) у ПП «ЦЕДК «ТЕМА» (орендарем) виник обов`язок сплачувати комунальні платежі. При цьому порядок сплати таких комунальних послуг цей договір оренди не регламентує.

7.17. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано. 

7.18. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

7.19. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

8.1. Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.2. За змістом частин першої, третьої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

8.3. За змістом частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.4. Звертаючись з касаційною скаргою, ПП «ЦЕДК «ТЕМА» не спростувало наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довело неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення у справі.

8.5. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу              ПП «ЦЕДК «ТЕМА» - залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції у справі - без змін як таку, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

9. Судові витрати

9.1. Понесені ПП «ЦЕДК «ТЕМА» у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Центр експертних досліджень і комунікації «ТЕМА» залишити без задоволення, а ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 у справі №914/1643/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                                          І. Колос