ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2020 р.                               Справа№ 910/14138/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Чорногуза М.Г. 
 
при секретарі судового засідання Найченко А.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Nibulon S.A.
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020
у справі №910/14138/18 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Nibulon S.A.
до: 1. Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз»;
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект»;
3. Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Богдана Вікторовича;
4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монополіум Фінанс»; 
5. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Роксолани Михайлівни 
про визнання недійсним договору, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про право власності та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/14138/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 та постановою Верховного Суду від 21.01.2020, відмовлено в задоволенні позову  Nibulon S.A. (далі також - позивач) до  Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» (далі - ТОВ «Спецагропроект», відповідач-2), Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюка Богдана Вікторовича (далі - відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монополіум Фінанс» (далі - відповідач-3) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Басай Роксолани Михайлівни (далі - відповідач-5) про визнання недійсним договору, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про право власності та зобов`язання вчинити дії.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 заяву ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат у справі №910/14138/18 задоволено, стягнуто з Nibulon S.A. на користь ТОВ «Спецагропроект» 271   865,52 грн витрат на послуги адвоката.
Ухвалюючи вказане додаткове рішення, суд виходив з того, що відповідачем-2 надано належні та допустимі докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката; враховуючи складність справи, ціну позову, надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, участь адвокатів відповідача-2 у судових засіданнях, подання відзиву на позов, складення відповідних клопотань та заяв по справі, надання інших адвокатських послуг, визначених в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги відповідача-2 про стягнення з позивача витрат на послуги адвоката.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Nibulon S.A. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що додаткове рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права. 
В обґрунтування скарги апелянт наголошував на тому, що всупереч процесуальним нормам, заявником до заяви про розподіл судових витрат не було додано доказів направлення копії даної заяви іншим учасникам справи, чим порушено їх процесуальні права на захист, зокрема, процесуальне право позивача на підготовку клопотання про зменшення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката; в порушення приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судом не було залишено заяву ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат без руху, натомість, ухвалою від 24.04.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду даної заяви до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва; позивач неодноразово намагався реалізувати своє право на захист, звертаючись до суду з відповідними клопотаннями про ознайомлення із заявою ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат, однак, фактично ознайомитися із вказаною заявою не вдалося з огляду на перебування матеріалів справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, а в подальшому - у зв`язку з впровадженням на території України карантину; дії суду щодо прийняття ухвали про залишення вказаної заяви без руху лише 23.06.2020 не забезпечили поновлення порушених процесуальних прав Nibulon S.A. та не надали можливості ознайомитися із заявою ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат, оскільки така заява разом із доданими до неї доказами була направлена відповідачем-2 у нечитабельних копіях, які не відповідають вимогам ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлювання документів»; розглядаючи заяву ТОВ «Спецагропроект», суд поставив сторони у нерівні умови, тим самим допустивши порушення ст. 13 ГПК України щодо змагальності сторін та позбавлення можливості позивача підготувати відповідне клопотання про зменшення судових витрат.
Крім того, апелянт вказував на те, що Nibulon S.A. не заперечує факт надання адвокатами адвокатського об`єднання «Легаллітіс» правової допомоги ТОВ «Спецагропроект», але вважає, що ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд не встановив справедливого балансу інтересів сторін, не пересвідчився у співмірності заявлених відповідачем витрат складності справи,  виконаним адвокатами роботам (наданим послугам) та витраченому часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також ціні позову та (або) значенню справи для ТОВ «Спецагропроект», в тому числі впливу вирішення справи на його репутацію або публічному інтересу до справи.
Апелянт звертає увагу на те, що вартість професійної правничої (правової) допомоги адвокатського об`єднання «Легаллітіс» не відповідає вимогам ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оскільки не враховує складність справи, кваліфікацію і досвід адвокатів, які надавали ТОВ «Спецагропроект» правову допомогу, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, не є розумним та не враховує витрачений адвокатами час; покладення на позивача обов`язку з відшкодування відповідачеві-2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в завищеному (неспівмірному) розмірі призведе до невиправданого збагачення ТОВ «Спецагропроект» та Адвокатського об`єднання «Легаллітіс» за рахунок позивача, що суперечить завданням господарського судочинства і принципу справедливості.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Nibulon S.A. на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/14138/18, призначено до розгляду на 21.10.2020, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
20.10.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги та надання представнику ТОВ «Спецагропроект» матеріалів справи для ознайомлення та зняття фотокопій. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-2 посилався на те, що апеляційна скарга Nibulon S.A. не надходила поштовим зв`язком на адресу ТОВ «Спецагропроект», у зв`язку з чим останнє позбавлене можливості належним чином захистити свої права та інтереси під час апеляційного провадження.
У судове засідання відповідачі явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, з огляду на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги без заслуховування їх пояснень, заслухавши думку представника позивача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без їх участі.
При цьому, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його необґрунтованістю, адже, відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 про призначення судового засідання на 21.10.2020 була вручена уповноваженій особі ТОВ «Спецагропроект» 15.09.2020, а відтак, останнє мало достатньо часу (більше місяця) для ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та надання відповідних заперечень щодо її задоволення, однак, таким правом завчасно до судового засідання не скористалося.
Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване додаткове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у стягненні витрат на правову допомогу позивача відмовити.
21.10.2020 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244  ГПК України    суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 1,    п. п. 1, 4 ч. 3  ст. 123 ГПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних    з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших    процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки    до її розгляду.    
За    результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката згідно з ч. 2    ст. 126 ГПК України  підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №  910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду  від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Крім того, саме наведена правова позиція є останньою у судовій практиці, на чому наголосив Верховний Суд у постанові від 17.08.2020 у даній справі.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, у поданому  ТОВ «Спецагропроект» відзиві на позовну заяву від 26.11.2018 не було наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які планує понести відповідач-2 у зв`язку з розглядом даної справи.
Разом з тим,  приписи ст. 124 ГПК України не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви. Застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додатковій  постанові від 13.02.2020 у справі №  911/2686/18.
Так, з матеріалів справи вбачається, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Спецагропроект» очікувало понести в зв`язку із розглядом справи було надано Господарському суду міста Києва із заявою вих. №12/12/18-04 від 12.12.2018 (а.с.  54-158, т. 4), відповідно до якого сума судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 256 365,52 грн.
При цьому, відповідачем-2 також було подано клопотання вих. №12/12/18-01 від 12.12.2018 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, обґрунтоване тим, що оцінивши ризиковість даного спору, складність справи та її значимість, ТОВ «Спецагропроект» скористалося правом, наданим процесуальним законодавством України та залучило фахівців в галузі права, що мають достатній рівень фахової підготовки, теоретичні та практичні знання, для здійснення належного захисту прав та інтересів сторони спору, шляхом укладення 05.12.2018 договору про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс».
Крім того, 18.12.2018 відповідачем-2 подано до Господарського суду міста Києва клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання іншим учасникам справи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат з додатками, які ТОВ «Спецагропроект» понесло та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи (а.с.  163-172, т. 4).
В порядку приписів частини 8 статті 129 ГПК України, заявою вих.  №18/03/19-12 від 18.03.2019 ТОВ «Спецагропроект» повідомило суд про подання доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
Так, 03.04.2019 ТОВ «Спецагропроект» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою, в якій відповідач-2 просив долучити до матеріалів справи докази понесених ним судових витрат, а саме, належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, додаткової угоди №1 від 05.12.2018 до вказаного договору, платіжного доручення №157 від 19.03.2019, виписки з рахунку отримувача коштів від 25.03.2019 та акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019, а також просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Nibulon S.A. на користь ТОВ «Спецагропроект» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 271 865,52  грн.
З матеріалів справи вбачається, що зазначена заява була направлена до Господарського суду м. Києва засобами поштового зв`язку 01.04.2019, а відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України та ту обставину, що останній день визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України строку припадав на вихідний день, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вказана заява подана з дотриманням встановленого строку на її подання.
Разом з тим, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019, матеріали справи були надіслані до Північного апеляційного господарського суду та ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 відкладено  вирішення питання про прийняття заяви  про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/14138/18 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 призначено розгляд заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат на 29.05.2020.
28.05.2020 на електронну пошту Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви про розподіл судових витрат, у якому позивач просив відкласти її розгляд до закінчення введеного на території України карантину з посиланням на неможливість ознайомитись з матеріалами справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 відкладено розгляд заяви на 23.06.2020.
18.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ТОВ «Спецагропроект», в якому відповідач-2 просив поновити йому пропущений строк на подання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та долучити до матеріалів справи рахунок на оплату №10 від 30.10.2019, платіжне доручення №673 від 31.10.2019 на суму 15  500,00  грн та виписку з банківського рахунку АО «Легаллітіс» за 31.10.2019 та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути Nibulon S.A. на користь ТОВ «Спецагропроект» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 271  865,52  грн. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-2 посилався на те, що вказані докази не було подано разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з їх відсутністю на дату подачі такої заяви.
22.06.2020 від ТОВ «Спецагропроект» до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення щодо обґрунтованості понесених ним витрат на правову допомогу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020, у зв`язку з ненаданням доказів направлення копії заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат у справі №910/14138/18 іншим учасникам справи, вказану заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків, роз`яснено заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява вважається неподаною та повертається заявнику.
03.07.2020 на електронну пошту Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «Спецагропроект» про усунення недоліків заяви про розподіл судових витрат за вих. №03/07-01 від 03.07.2020.
06.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва повторно надійшла заява ТОВ «Спецагропроект» про усунення недоліків заяви про розподіл судових витрат за вих. №03/07-01 від 03.07.2020.
Як вбачається з матеріалів справи, до вказаних заяв відповідачем-2 додано відповідні докази направлення копії поданої ним заяви про розподіл судових витрат та доданих до неї доказів іншим учасникам справи, у тому числі позивачеві.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 призначено  розгляд заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат на  21.07.2020.
20.07.2020 та 21.07.2020 позивач направив електронною поштою до Господарського суду міста Києва клопотання від 20.07.2020, в якому просив продовжити процесуальні строки розгляду заяви про розподіл судових витрат та відкласти розгляд заяви до закінчення карантину у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами заяви та посилаючись на направлення йому відповідачем-2 нечитабельних копій  доданих до неї документів, що унеможливлює підготовку пояснень щодо їх змісту.
Разом з тим, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вказаних клопотань позивача з огляду на долучення до заяви відповідача-2 про усунення недоліків опису вкладення у цінний лист про направлення позивачеві копії заяви про розподіл судових витрат з доданими до неї документами. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що Господарським судом міста Києва тривалий час здійснюється ознайомлення з матеріалами справи, однак позивач з відповідним клопотанням до суду не звертався, а крім того, вказана заява про розподіл судових витрат була подана до впровадження карантинних заходів, що не позбавляло можливості Nibulon S.A. ознайомитися з даною заявою.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно зазначив про можливість позивача ознайомитися з вказаною заявою про розподіл судових витрат ще до впровадження карантинних заходів, оскільки така заява була подана до Господарського суду міста Києва 03.04.2019. 
При цьому, посилання апелянта на перебування матеріалів справи у судах апеляційної та касаційної інстанції колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана заява була подана до Господарського суду міста Києва після направлення матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду, а відтак, знаходилася у суді першої інстанції до повернення матеріалів справи. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, розгляд вказаної заяви відкладався у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами даної заяви, проте останній таким правом не скористався.
В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що місцезнаходження всіх представників Nibulon S.A. розташоване поза межами м. Києва та Київської області, зокрема, у м. Миколаєві, а в період часу з 12.03.2020 по 22.05.2020 регулярне транспортне сполучення ані повітряним, ані наземними видами, ані іншими видами транспорту між Києвом та іншими обласними центрами не здійснювалось, що унеможливлювало здійснення ознайомлення представників позивача з матеріалами заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат безпосередньо в Господарському суді міста Києва.
Однак, як було зазначено вище, розгляд заяви ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат вперше було призначено на 29.05.2020, а в подальшому на 23.06.2020 та 21.07.2020, тобто після того, як було відновлено регулярне транспортне сполучення транспортом між Києвом та іншими обласними центрами у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».
Доводи апелянта про те, що під час карантину Господарський суд міста Києва упродовж тривалого часу не здійснював ознайомлення представників учасників справи з матеріалами справ з посиланням на оголошення від 29.04.2020 та від 08.07.2020, розміщені в мережі Internet на офіційній веб-сторінці Господарського суду міста Києва на офіційному веб-порталі «Судова влада України», колегія суддів відхиляє, оскільки зі змісту вказаних оголошень жодним чином не вбачається обмеження у праві на ознайомлення з матеріалами справи учасників справ.
Так, у зазначених оголошеннях, з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зазначено, що у Господарському суді міста Києва запроваджено особливий режим роботи, зокрема, представникам учасників судового процесу рекомендовано утримуватись від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової їх присутності, подавати до суду заяви про розгляд справ за наявними у них матеріалами та за відсутності учасників судового процесу; рекомендовано також утримуватись від відвідування суду для отримання копій судових рішень, подавати до суду клопотання про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. При цьому, вказано, що судом запроваджено обов`язковий температурний скринінг усіх працівників та відвідувачів суду, а до будівель суду не допускаються особи без засобів індивідуального захисту (захисних масок), а також особи з ознаками респіраторних захворювань.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи доводи апелянта про ненадання йому судом можливості ознайомитися з матеріалами справи, зокрема, з матеріалами поданої відповідачем-2 заяви про розподіл судових витрат.
За приписами ч. 6 ст.  126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема вказавши, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Надалі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України). 
У постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.
При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що за приписами ч. 4 ст.  13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, належним чином повідомленим про розгляд заяви про розподіл судових витрат, не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених відповідачем-2 витрат на правничу допомогу, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, орієнтовний розмір яких було вказано під час розгляду справи судом першої інстанції ще 12.12.2018, а точна сума до стягнення - у зазначеній заяві про розподіл судових витрат.
Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), які подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. 
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні 03.04.2019 до Господарського суду міста Києва із заявою про розподіл судових витрат відповідачем-2 не було наданого належних та допустимих доказів на підтвердження  надіслання іншим учасникам справи копії доданих до такої заяви документів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу.
При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на  професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу   допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відтак, оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, порушення заявником свого процесуального обов`язку та ненаправлення іншій стороні копій доказів на підтвердження дійсності понесення на правничу допомогу витрат призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку.
Аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/2821/18.
За таких обставин, у випадку недотримання заявником вимог щодо належного направлення відповідних копій документів  іншій стороні, а також у разі ненадання суду доказів підтвердження факту такого надсилання, суд з огляду на положення ст. 80 ГПК України не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви, адже відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про відшкодуванні витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення з цього питання.
Водночас, як було зазначено вище, станом на час прийняття оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції відповідачем-2 були надані докази направлення копії заяви про розподіл судових витрат з доданими до неї документами іншим учасникам справи, у тому числі, позивачеві, що підтверджується відповідними описами вкладення у цінний лист та фіскальними чеками від 03.07.2020.
За даними з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що відповідне відправлення за №0311518226970 було вручено Nibulon S.A. 06.07.2020, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, позивач мав достатньо часу до ухвалення оскаржуваного додаткового рішення надати заперечення стосовно розміру заявлених відповідачем-2 витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Суд апеляційної інстанції враховує доводи апелянта, які також були викладені ним у відповідних клопотаннях про продовження розгляду заяви про розподіл судових витрат, поданих суду першої інстанції, стосовно отримання від відповідача-2 за вказаним поштовим відправленням копій документів, доданих до заяви про розподіл судових витрат, які не відповідали вимогам ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлювання документів» і були нечитабельними, що, в свою чергу, унеможливило підготовку пояснень щодо їх змісту та порушило процесуальне право Nibulon S.A. на заперечення проти поданої заяви.
При цьому, відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зі змінами), до внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.
За п. п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.
Таким чином, опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником.
Водночас, з огляду на зазначені положення працівник поштового зв`язку перевіряє лише перелік і кількість предметів, вкладених до поштового конверта, на відповідність тому, що зазначено відправником в описі. Перевірка якості таких документів, що підлягають вкладенню у поштовий конверт, не належить до обов`язків працівника поштового зв`язку.          
Як вбачається з наданих позивачем копій документів, які, за його твердженням, надійшли на адресу Nibulon S.A. від ТОВ «Спецагропроект» поштовим відправленням з оголошеною цінністю №0311518226970, якість виготовлення останніх не дозволяє встановити їх повного змісту.
Однак, зокрема, з Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019 чітко вбачається як загальна сума виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), так і суми їх окремих видів, що, на переконання колегії суддів, не позбавляло позивача можливості заперечити співмірність таких витрат зі складністю справи, витраченим адвокатами відповідача-2 часом та фінансовим станом обох сторін, значенню справи для ТОВ «Спецагропроект», в тому числі впливу вирішення справи на його репутацію або публічному інтересу до справи, на чому останній наголошує в апеляційній скарзі. 
Також колегія суддів враховує, що надані позивачем до матеріалів справи копії отриманих від відповідача-2 документів були виконані не з їх оригіналів, а з копій, що, в свою чергу, також впливає на їх якість, а тому пересвідчитися в тому, що такі документи були неналежної якості (нечитабельними) в суду не має можливості.
Крім того, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем-2 було направлено іншим учасникам справи, у тому числі позивачеві, копію попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які ТОВ «Спецагропроект» понесло та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 256  365,52  грн, а також додатків до нього, а саме, договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, додатку №1 до договору та додаткової угоди №1 до договору.
Проте, під час розгляду справи судом першої інстанції позивач правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу не скористався, у зв`язку з чим саме на ньому лежить тягар несення негативних наслідків, пов`язаних з ігноруванням можливості на вільну реалізацію своїх прав на належний судовий захист.
Враховуючи висновки Верховного Суду про можливість зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу виключно на підставі клопотання іншої сторони та з огляду на неподання позивачем відповідного клопотання суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо неспівмірності заявлених відповідачем-2 витрат на правову допомогу.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що незалежно від наявності/відсутності клопотання про зменшення судових витрат чи заперечень щодо їх стягнення, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи, а їх розмір має бути доведений та документально обґрунтований.
Дослідивши заяву ТОВ «Спецагропроект» про розподіл судових витрат та надані докази на підтвердження понесених останнім витрат на правову допомогу, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для її задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
З умов укладеного між Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» (у тексті договору - Адвокатське об`єднання) та ТОВ «Спецагропроект» (у тексті договору - Клієнт) договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018 вбачається, що Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити надання правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги Клієнту включає захист та/або представництво інтересів та/або надання інших видів правової допомоги.
Відповідно до п.п. 3.1-3.2 вказаного договору за надання Адвокатським об`єднанням послуг з правової допомоги Клієнту, останній зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню вартість послуг (гонорар) та компенсувати понесені витрати. Вартість послуг (гонорар) формується на підставі тарифів, що визначені Сторонами в Додатку №1 до даного договору та фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), з урахуванням тарифів та обсягу фактично наданих послуг.
Згідно з п. 6.1 вказаного договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом 10 (десяти) років, а в частині взятих на себе та не виконаних зобов`язань договір діє до моменту повного виконання зобов`язання.
У Додатку №1 до договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018 сторони погодили найменування та вартість послуг, які надаються в межах даного договору, зокрема, за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції у господарських спорах визначено наступне:
- участь в судовому розгляді справи (супровід справи в суді першої інстанції: формування стратегії; вивчення судової практики; пошук, аналіз та трактування норм законодавства; пошук та аналіз і публікацій, наукових робіт, що має значення для формування правової позиції у справі; консультаційні наради адвокатів Адвокатського об`єднання щодо спору; інші дії спрямовані на позитивний результат у справі) - 30  000,00  грн;
- участь адвоката в одному судовому засіданні - 4  500,00 грн;
- гонорар за прийняття рішення на користь клієнта (майновий спір) - 30  000,00  грн + 0,02% від ціни позову;
- гонорар за прийняття рішення на користь клієнта (немайновий спір) - 25  000,00  грн + %, погоджений сторонами у додатковій угоді; 
- складання відзиву на позовну заяву - 9  500,00  грн;
- складання письмових пояснень (вартість за один аркуш) та складання клопотань, заяв (вартість за один аркуш) - 1  000,00 грн.
05.12.2018 між Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» та ТОВ «Спецагропроект» була укладена Додаткова угода №1 до договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, відповідно до умов якої Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню здійснити представництво та інші види правової допомоги у судовій справі №910/14138/18, а саме, суді першої, апеляційної та касаційної інстанції; державній виконавчій службі та приватних виконавцях; інших органах, організаціях та підприємствах (незалежне від форми власності) з питань, що пов`язані із предметом даної судової справи.
Як вбачається з наданого відповідачем-2 Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019, Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» було надано ТОВ «Спецагропроект» послуги на загальну суму 271  865,52 грн, а саме:
-          консультація усна, з вивченням документів - 4 500,00 грн;
-          додаткова винагорода за кожну годину надання усної консультації з вивченням документів - 4500,00 грн (3 години по тарифу 1500,00 грн/годину);
-          участь в судовому розгляді справи (супровід справи в суді першої інстанції: формування стратегії; вивчення судової практики; пошук, аналіз та трактування норм законодавства; пошук та аналіз публікацій, наукових робіт, що має значення для формування правової позиції у справі; консультаційні наради адвокатів Адвокатського об`єднання щодо спору; інші дії спрямовані на позитивний результат у справі) - 30  000,00  грн;
-          складання відзиву на позовну заяву - 9  500,00 грн;
-          участь адвоката в судових засіданнях - 22  500,00 грн (участь у 5 судових засіданнях по тарифу 4  500,00 грн);
-          гонорар за прийняття рішення на користь клієнта - 174  365,52 грн (тариф: 30  000,00 грн + 0,02% від ціни позову (вартості активу)).
          -          складання заперечення - 9  500,00 грн;
-          складання письмових пояснень - 9 000,00 грн (для розрахунку взято тариф вартості за один написаний аркуш - 1  000,00 грн при кількості аркушів - 9).
-          складання клопотань, заяв - 8  000,00 грн (для розрахунку взято тариф вартості за один написаний аркуш - 1000,00 грн і при орієнтовній кількості аркушів - 8).                              
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спір у даній справі є немайновим спором, оскільки позов Nibulon S.A. містив вісім вимог немайнового характеру, про що також вказано Верховним Судом в ухвалі від 14.11.2019 у даній справі.
За таких обставин, зазначена в Акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019 вартість гонорару за прийняття рішення на користь клієнта у розмірі 174  365,52 грн, що розрахована, виходячи з тарифу 30  000,00 грн + 0,02% від ціни позову (вартості активу), не відповідає погодженим умовам договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, адже вартість гонорару мала бути обрахована за ставкою 25  000,00  грн + %, погоджений сторонами у додатковій угоді.
Однак, як вбачається з умов наданої відповідачем-2 Додаткової угоди №1 до договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, сторонами не було погоджено відповідного відсотку для визначення вартості гонорару за прийняття рішення на користь клієнта у немайновому спорі, а відтак, обґрунтованим є визначення вартості такого гонорару лише у сумі 25  000,00  грн.
Отже, заявлені до стягнення витрати відповідача-2 зі сплати гонорару за прийняття рішення на користь клієнта в розмірі 149  365,52 грн (174  365,52 грн - 25  000,00  грн) є необґрунтованими та документально непідтвердженими. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019 включено послуги зі складання відзиву на позовну заяву (9  500,00 грн), проте, як було зазначено вище, відзив на позовну заяву було складено та подано до суду першої інстанції 26.11.2018, а вказаний договір про надання правової допомоги укладено ТОВ «Спецагропроект» з Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» 05.12.2018.
Таким чином, складання та подання до суду відзиву на позовну заяву здійснено поза межами строку дії договору про надання послуг з правової допомоги №AD-0018 від 05.12.2018, а відтак, визначення вартості такої послуги, виходячи з тарифів, погоджених відповідачем-2 та Адвокатським об`єднанням «Легаллітіс» у даному договорі, є безпідставним.  
Жодних інших доказів щодо вартості послуги зі складання відзиву на позовну заяву у заявленому розмірі 9  500,00  грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим заявлені до стягнення витрати в цій частині є необґрунтованими та документально непідтвердженими. 
Щодо інших послуг, визначених в Акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 29.03.2019, колегія суддів дійшла висновку про доведеність їх надання та обґрунтованість визначення їх вартості, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг та з урахуванням часу здійснення представництва адвокатами Адвокатського об`єднання «Легаллітіс» Войцехівським О.В. та Кузьмич-Браток Р.А. інтересів ТОВ «Спецагропроект» у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За приписами п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази понесених відповідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на відсутність поданих суду першої інстанції клопотань позивача про їх зменшення та ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованим  покладення на позивача витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу в розмірі 113 000,00  грн (271  865,52 грн - 9  500,00  грн - 149  365,52 грн). 
За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, зокрема, щодо помилкового зазначення судом першої інстанції про представництво інтересів відповідача-2 адвокатом Бутко  Д.Г., не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є  нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги Nibulon S.A. та скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/14138/18, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «Спецагропроект» про стягнення з Nibulon S.A. витрат на правову допомогу.
У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Nibulon S.A. на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/14138/18  задовольнити частково.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/14138/18 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
«Заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» про розподіл судових витрат у справі №910/14138/18 задовольнити частково. 
Стягнути з Nibulon S.A. (49 Avenue de la Gare Case Postale 2067 CH-2001 Neuchatel Switzerland) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» (76018, м.  Івано-Франківськ, вул.  Промислова, 29, код ЄДРПОУ 35097580) 113  000 (сто тринадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» про розподіл судових витрат у справі №910/14138/18 залишити без задоволення.»
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.
4. Матеріали справи №  910/14138/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено  26.10.2020.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                М.Г. Чорногуз