Номер провадження: 88-ц/813/26/20 
Номер справи місцевого суду: 509/3765/17
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М., 
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної смертю внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В: 

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної смертю внаслідок ДТП – відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу.
Постановою апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 - задоволено частково.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року- скасовано.
Прийнято постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_3 – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 42 140 (сорок дві тисячі сто сорок ) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 13 654 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції 1280 (тисячу двісті вісімдесят) гривень та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції - 1920 (тисячу дев`ятсот двадцять) гривень в дохід держави.
25.06.2020 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить змінити постанову апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року, зменшивши розмір моральної шкоди на користь позивачки, завданої їй смертю її сина ОСОБА_5 до 10 000 грн.
В судове засідання, призначене на 24.09.2020 року,  сторони не з`явилися, однак 24.09.2020 року до канцелярії апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він просить суд розглянути заяву про перегляд постанови апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року без участі заявника. 
Окрім того, 24.09.2020 року до канцелярії апеляційного суду, також, надійшла заява від адвоката Коперсак В.В., у якій він зазначив, що оскільки договір між ним та ОСОБА_3 розірвано за взаємною згодою сторін, тому він, як представник не може брати участь у судових засіданнях. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши викладені в заяви про перегляд постанови апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року за нововиявленими обставинами доводи, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Як роз`яснено в пунктах 3, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4від 30березня 2012року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з ново виявленими обставинами" (далі Постанова) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що постановою апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року було скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 42 140 (сорок дві тисячі сто сорок ) гривень.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 13 654 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції 1280 (тисячу двісті вісімдесят) гривень та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції - 1920 (тисячу дев`ятсот двадцять) гривень в дохід держави.
Матеріалами справи також встановлено, що у касаційному порядку справа не переглядалась.
У своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 посилається на те, що після ухвалення апеляційним судом зазначеної вище постанови, а саме 04.06.2020 року ОСОБА_1 стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи. 
Зокрема, заява мотивована тим, що постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області від 20.12.2018 року у кримінальному провадженні №12016160000000481 було встановлено, що: «Причиною ДТП, яка призвела до смерті велосипедиста ОСОБА_5 , явилися порушення самим велосипедистом вимог пунктів 2.9. «а», 10.1, 6.7 Правил дорожнього руху України. Порушення виразилося у тому, що в зазначеній день велосипедист ОСОБА_5 , перебуваючи у стані важкого алкогольного сп`яніння (2,59 % етилового спирту в крові), тим самим позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух керованого велосипеду «Azimut Enduro», рухався у темний час доби на освітленій ділянці проїзної частини в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області з боку с.Великодолинське у напрямку м. Чорноморськ, ближче до правого узбіччя, прямолінійно,зі швидкістю близько 10,4-13,8 км/год.
Наближаючись до позначеного дорожніми знаками і розміткою нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_5 вирішив перетнути проїзну частину зазначеної дороги на протилежний бік, при цьому вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не переконався, що його маневр при зміні напрямку руху буде безпечним для нього самого і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.
У той самий час по зазначеній автодорозі, з боку с. Великодолинське у напрямку м.Чорноморськ, у попутному з велосипедистом напрямку, рухався автомобіль «Mercedes-Benz Vito CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , піл керуванням водія ОСОБА_6 ,зі швидкістю близько 60 км/год, з увімкненим дальним світлом фар. У своїй смузі руху, наближаючись до ОСОБА_5 ззаду.
Не маючи переваги у русі, водій ОСОБА_5 , не утримався від виконання маневру перетину проїзної частини тим самим поставивши себе у небезпечний стан, ніяким чином не позначивши свій маневр по зміні напрямку руху, для своєчасного виявлення іншими учасниками дорожнього руху, почав повертати ліворуч, зміщуючись до середини проїзної частини, через що водій ОСОБА_6 був позбавлений будь – якої об`єктивної можливості вчасно зреагувати на небезпеку у русі та прийняти заходів для безпечного об`їзду, та скоїв наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля на велосипедиста, що призвело до ДТП та наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 . 
Отже, в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 286 КК України, оскільки саме дії велосипедиста ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку з ДТП». 
Саме на ці обставини, як на підставу для перегляду постанови апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року, посилається ОСОБА_1 , оскільки вказані обставини не були і не могли бути відомі йому, оскільки він не був учасником кримінального провадження і дізнався про них лише 04.06.2020 року. 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно мають значення для вирішення цієї справи і є істотними для постановлення законного рішення у справі, оскільки на їх підставі можна зробити висновок про наявність грубої необережності потерпілого ОСОБА_5 , яка явилась причиною ДТП та його наслідків, що є підставою для зменшення розміру моральної шкоди на користь позивачки. 
Так, згідно із ч. 2, 3 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.
Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.
Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).
З огляду на те, що постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області від 20.12.2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016160000000481 від 27.07.2016 року – закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, апеляційний суд, ураховуючи обставини справи, беручи до уваги глибину моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку із смертю сина від ДТП, та неможливість повернути до життя найріднішу людину, конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили, вважає що визначений судом апеляційної інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та зменшити його з 100000 грн. до 20000 грн.
Суд вважає, що зазначений розмір моральної шкоди є справедливим та достатнім з врахуванням характеру та обсягу фізичних та душевних страждань позивача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, зокрема, характеру правовідносин, виваженості, розумності і справедливості.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Частиною 3 ст. 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
З урахуванням викладеного постанова апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року підлягає зміні за нововиявленими обставинами, в частині стягнення моральної шкоди та зменшення розміру моральної шкоди з 100 000, 00 гривень на 20 000, 00 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд 

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної смертю внаслідок ДТП – задовольнити частково.
Постанову апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року – змінити в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши розмір моральної шкоди з 100 000 (сто тисяч), 00 гривень до 20 000 (двадцяти тисяч), 00 гривень.
В решті постанову суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 05.10.2020 року. 

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

                                                                С.М. Сегеда