ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2020 р.           Справа№ 910/9752/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Зубець  Л.П.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Євсікова О.О. 
 
секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 22.12.2020 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест"
на рішення      Господарського суду міста Києва
від                     06.07.2016
у справі            №910/9752/16 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест"
до                      1) Державного підприємства "Морський торговельний порт  
                        "Чорноморськ"
                          2) Державного підприємства "Адміністрація морських портів      
                        "України"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1:
                          1)Міністерства інфраструктури України
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
                          2) Компанії "WELLGOS PQ S.A."
                          3) Товариства з обмеженою відповідальністю " 3-А"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:
                          4) Компанії "Dead Sea Shipping and Marine Company"
про                        відшкодування збитків у розмірі 9 060 659 доларів США

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" (надалі - позивач, ТОВ "Алко-Інвест") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (змінено назву на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ", надалі - відповідач-1), Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі - відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів, в якості відшкодування збитків, суму коштів у розмірі  243 188 087, 56 грн, що складає 9 060 659, 00 дол. США відповідно до офіційного курсу НБУ.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" протиправними діями, які виражаються в порушенні умов договору та самовільному вивантаженні вантажу з судна, завдано збитків на загальну суму 243 188 087, 56 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пред`явлення вимоги про стягнення з відповідачів збитків на підставі ст.ст. 224-225 ГК України покладає на позивача обов`язок довести, що у останнього з відповідачами наявні господарські зобов`язання, і вони несуть відповідальність за їх порушення, у тому числі у вигляді відшкодування збитків. Крім того, позивач мав довести суду порушення відповідачами його прав, чи неналежного виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань, наявності та розміру збитків, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та понесеними збитками.
Водночас Господарським судом першої інстанції встановлено, що відповідачем-1 було видано спірні автомобілі представнику компанії Dead Sea Shipping and Marine Company на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013 у справі №757/16317/13-к, тобто факт втрати вантажу позивачем не доведено.
Місцевий господарський суд також зазначив, що факт передачі спірного вантажу, після зняття на них арешту, у розпорядження співробітника транспортної фірми Dead Sea Shipping and Marine Company для подальшого їх вивезення з території України до Лівії також було встановлено у господарській справі №916/546/14, рішення у якій набрало законної сили. При цьому, у названій справі, не було підтверджено права власності ТОВ "Алко-Інвест" на спірний вантаж (596 автомобілів).
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач (скаржник) звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16 повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Окрім того, в прохальній частині апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Компанію "WELLGOS PQ S.A.".
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в оскаржуваному рішенні місцевий суд помилкового дійшов висновку про відсутність у позивача права на відшкодування збитків на підставі ст. 224 ГК України, ст. 22 ЦК України та відсутність господарських зобов`язань між позивачем та відповідачами-1, -2.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/9752/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2016 апеляційну скаргу ТОВ "Алко-Інвест" прийнято до провадження.
Під час розгляду справи №910/9752/16 склад суду неодноразово змінювався, що відображено у відповідних ухвалах Київського апеляційного господарського суду.
Також ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 та від 29.08.2017 залучено до участі у справі №910/9752/16:
- в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Міністерство інфраструктури України (надалі - третя особа-1);
- в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Компанію "WELLGOS PQ S.A." (надалі - третя особа-2);
- в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю " 3-А" (надалі - третя особа-3);
- в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Компанію "Dead Sea Shipping and Marine Company" (надалі - третя особа-4).
Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.
На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 №475, за актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 справу №910/9752/16 за апеляційною скаргою ТОВ "Алко-Інвест" передано до Північного апеляційного господарського суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Алко-Інвест" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9752/16 за апеляційною скаргою ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016.
Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Алко- Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16 призначено на 22.01.2019.
Відповідач-2 у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Зокрема, відповідач-2 у своєму відзиві звертає увагу на те, що доводи позивача щодо неможливості встановлення обов`язків підприємств, що склалися з позивачем після реорганізації відповідача-1, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до розподільчого балансу і акту приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань, складеного між відповідачами-1, -2 та затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 13.06.2013, права та обов`язки відповідача-1 за договором №250/и від 23.12.2011 про перевантаження імпортної автотехніки, на який посилається позивач, до відповідача-2 не передавалось.
Відповідач-2 зазначив, що саме відповідач-1, як портовий оператор здійснює зберігання, навантаження та вивантаження вантажу в порту, а отже є суб`єктом правовідносин, що виникають на підставі договорів у цій сфері.
21.01.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому, зокрема зазначено про безпідставні твердження відповідача-2 щодо відсутності солідарного стягнення шкоди, оскільки не узгоджуються з положеннями ч. 4 ст. 109 ЦК України.
Під час апеляційного провадження в суді апеляційної інстанції, розгляд справи №910/9752/16 неодноразово відкладався на іншу дату, що відображено у відповідних ухвалах Північного апеляційного господарського суду.
09.07.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про відвід колегії судді у складі: головуюча суддя Дикунська С.Я., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.
Заява мотивована наявністю сумнівів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів через численні обтяження позивача витратами на переклади процесуальних документів на арабську мову, який не клопотав про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту, на стороні відповідачів перевізника - Компанії "Dead Sea Shipping and Marine Company".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 заяву позивача про відвід колегії судді визнано необґрунтованою. Матеріали справи №910/9752/16 передано для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії для розгляду даної заяви.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Алко-Інвест" про відвід суддів Дикунської С.Я., Мальченко А.О., Жук Г.А. від розгляду справи №910/9752/16.
У зв`язку з перебуванням головуючої судді (судді-доповідача) Дикунської С.Я. у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/362/19 від 08.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/9752/16 між суддями.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019, для розгляду апеляційної скарги у вказаній вище справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.10.2019.
У судовому засіданні 15.10.2019 представником позивача заявлено клопотання про повідомлення третю особу-2 про розгляд справи №910/9752/16 в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 та зупинення провадження у даній справі у зв`язку із зверненням Північного апеляційного господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 та оголошено перерву в судовому засіданні до 05.11.2019.
У зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Алданова С.О., Мартюк А.І.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019:
- прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів;
- відмовлено в задоволенні клопотання позивача про повідомлення Компанію "WELLGOS PQ S.A." про розгляд справи №910/9752/16 в порядку передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року та зупинення провадження у справі №910/9752/16 у зв`язку із зверненням Північного апеляційного господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;
- в судовому засіданні оголошено перерву до 26.11.2019.
У зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів.
При вирішенні питання щодо розгляду апеляційної скарги ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16, суддями Калатай Н.Ф., Мартюк А.І. заявлено самовідвід.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі №910/9752/16 заяву суддів Калатай Н.Ф., Мартюк А.І. про самовідвід задоволено. Матеріали справи передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
26.11.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2019, для розгляду апеляційної скарги у вказаній вище справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Ткаченко Б.О., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.01.2020.
20.01.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло уточнене клопотання про призначення судової експертизи, у якому останній просить доручити проведення судової економічної експертизи у справі Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Обґрунтовуючи подане клопотання, позивач зазначив, що предметом розгляду даної справи є встановлення факту заподіяння збитків останньому, а також правильності визначення розміру таких збитків, а отже вирішення спору у цій справі вимагає наявності значного обсягу економічних знань у сфері бухгалтерського обліку та податкової звітності, застосування відповідних методів та методик економічних досліджень, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.
21.01.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшли заперечення проти клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2020.
17.02.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли заперечення проти клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи.
Так, у своїх запереченнях проти клопотання позивача, відповідачі-1, -2 однаково вважають, що для повного і всебічного розгляду даної справи по суті не потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, оскільки питання, що сформовані позивачем та ставляться на експертизу зводяться до встановлення факту наявності збитків, що має встановлювати господарський суд.
У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Алданова С.О., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 з метою недопущення розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема представників учасників справи та працівників суду, повідомлено учасників апеляційного провадження про зняття з розгляду справи №910/9752/16, призначеної на 07.04.2020 та вирішено про дату і час розгляду апеляційної скарги ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 повідомити учасників справи додатково. 
У зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020, для вирішення питання щодо призначення даної справи до розгляду у судовому засіданні визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Алданова С.О., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.06.2020.
01.06.2020 та 02.06.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, призначеного на 02.06.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 клопотання третьої особи-1 про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи №910/9752/16 за апеляційною скаргою ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 відкладено на 11.08.2020.
У зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді: Алданова С.О., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.09.2020.
У зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді: Пономаренко Є.Ю., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 прийнято справу №910/9752/16 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.11.2020.
03.11.2020 через відділ автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 10.11.2020 у даній справі, в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 клопотання відповідача-1 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.
Розгляд справи №910/9752/16 за апеляційною скаргою ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 вирішено здійснювати у раніше призначену дату 10.11.2020 та час 09 год. 40 хв. Водночас доручено Іллічівському міському суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції.
10.11.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли:
- від відповідача-1 клопотання про закриття провадження у даній справі, у якому останній зазначає про відсутність правовідносин між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест";
- від позивача клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване поширенням на території України коронавірусної хвороби. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи №910/9752/16 за апеляційною скаргою ТОВ "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 відкладено на 22.12.2020.
15.12.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача-1 про закриття провадження у даній справі.
21.12.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване карантинними обмеженнями на території України.
У судове засідання 22.12.2020 з`явилися представники відповідачів-1, -2, третьої особи-1. Позивач, треті особи-2,-3,-4 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників позивача, третіх осіб-2,-3,-4 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. 
В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача, третіх осіб-2,-3,-4, а тому відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
Так, у судовому засіданні 22.12.2020 представники відповідачів-1, -2, третьої особи-1 підтримали заявлене клопотання про закриття провадження у справі, просили суд його задовольнити та, закрити апеляційне провадження у справі №910/9752/16. При цьому, проти задоволення клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи заперечували, з підстав, наведених у запереченнях проти названого клопотання.
Водночас, у судовому засіданні 22.12.2020 представники відповідачів-1, -2, третьої особи-1 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили суд оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, клопотання про призначення судової економічної експертизи, клопотання про закриття провадження у справі, заперечення на вказані клопотання, заслухавши пояснення присутніх представників відповідачів-1, -2, третьої особи-1 щодо поданих клопотань, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо клопотання позивача про призначення у справі судової економічної експертизи.
Як зазначалось вище, позивач обґрунтовуючи подане клопотання, зазначив, що предметом розгляду даної справи є встановлення факту заподіяння збитків останньому, а також правильності визначення розміру таких збитків, а отже вирішення спору у цій справі вимагає наявності значного обсягу економічних знань у сфері бухгалтерського обліку та податкової звітності, застосування відповідних методів та методик економічних досліджень.
Відповідно, позивач просив поставити на вирішення експертів наступні питання:
- Чи відображені, і якщо так, чи правильно відображені в бухгалтерського звіті і податковій звітності ТОВ "Алко-Інвест" операції, пов`язані з придбанням у Компанії "WELLGOS PQ S.A." транспортних засобів (автомобілів) у кількості 596 шт., вартістю 9 678 504, 00 дол. США на підставі контракту №АМ/01 від 05.03.2013?
- Чи підтверджується документально право власності ТОВ "Алко-Інвест" на придбані у Компанії "WELLGOS PQ S.A." транспортні засоби (автомобілі) у кількості 596 шт., вартістю 9 678 504, 00 дол. США на підставі контракту №АМ/01 від 05.03.2013?
- Чи підтверджується документально факт заподіяння Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та/або Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" збитків ТОВ "Алко-Інвест"?
- Чи підтверджується заявлений ТОВ "Алко-Інвест" до відшкодування розмір заподіяних Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та/або Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" збитків?
- Чи підтверджується документально і в якому розмірі заподіяння Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" збитків ТОВ "Алко-Інвест"?
- Чи підтверджується документально і в якому розмірі заподіяння Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" збитків ТОВ "Алко-Інвест"?
Отже, на думку позивача, без проведення економічної експертизи неможливо встановити факт та розмір збитків, що є ключовим елементом предмету доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Законом України "Про судову експертизу" визначено правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.
Згідно із статтею першою названого Закону, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Тобто, слід дійти висновку, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (аналогічний висновок викладено в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").
Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку звітності є визначення:
- документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення;
- документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;
- документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів;
- документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;
- відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;
- відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом позову у справі №910/9752/16 є відшкодування збитків, а тому з`ясування фактичних обставин у даному випадку зводиться до з`ясування наявності складу цивільного правопорушення.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової економічної експертизи, з огляду на те, що не є предметом економічної експертизи встановлення факту заподіяння збитків, оскільки фактичні обставини справи потребують лише правової оцінки.
Щодо клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі.
Відповідач-1 заявляючи вказане клопотання посилається на те, що ним виконувались вимоги судового рішення щодо передачі спірних автомобілів, тобто останній діяв в межах чинного законодавства, а відтак відсутній предмет спору.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому, ч. 1 ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:
- спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;
- відсутній предмет спору;
- суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;
- позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
- після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;
- настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
- сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Отже, закриття (припинення) провадження у справі - це форма завершення справи, зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.
Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Аналогічну позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного суду у постанові по справі №910/7290/19 від 19.02.2020.
З огляду на гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова судова колегія не вбачає підстав для закриття провадження у даній справі, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі №910/9752/16.
Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У судовому засіданні 22.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 05.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" (покупець) та Компанією ''WELLGOS PQ S.A." (продавець), було укладено Контракт №АМ/01 (надалі - Контракт) відповідно до якого продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар відповідно до специфікації поставки або інвойсів.
Як зазначає позивач, Компанією ''WELLGOS PQ S.A." у відповідності до умов Контракту на поставку легкових автомобілів, на адресу ТОВ "Алко-Інвест" були видані інвойси на автомобілі у кількості 596 одиниць вартістю 9 678 504, 00 дол. США.
До кожного коносаменту, Компанією ''WELLGOS PQ S.A." було надано листи, якими повідомляється, що вантаж, який слідує до Іллічівського порту відповідно до кожного коносаменту та Контракту № АМ/01 від 05.03.2013 належить ТОВ "Алко-Інвест".
15.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "3-А" (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування №15/03/13, відповідно до якого ТОВ "3-А" бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок ТОВ "Алко-Інвест" виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу Клієнта.
Оскільки, відповідно до положень "Зводу звичаїв Іллічівського морського торговельного порту", усі навантажувально-розвантажувальні роботи (операції), зберігання вантажів на території порту здійснюються виключно портом, за винятком випадків, коли такі операції та роботи здійснюються іншими підприємствами (організаціями) за згодою порту (на підставі відповідних договорів з портом), тому Товариством з обмеженою відповідальністю "3-А" та Державним підприємством Іллічівський морський торговельний порт" (надалі - ДП "ІМТП", Порт) було підписано наступні договори:
- Договір про агентування суден №251/а від 23.12.2011, відповідно до якого сторони погодили, що Порт надає послуги судновласникам по обслуговуванню суден, оголошені в "Зводі звичаїв Іллічівського морського торгівельного порту", а також ТОВ "3-А";
- Договір про перевантаження імпортної авто техніки №250/и від 23.12.2011, згідно умов якого, у відповідності зі "Зводом звичаїв Іллічівського морського торговельного порту", Порт приймає на себе зобов`язання вивантажити із суден типу РО-РО, прийняти на зберігання, навантажити в залізничні вагони і/або автотранспорт та документально оформити імпортну авто техніку, а ТОВ "3-А" планує до перевантаження 5 000 одиниць авто техніки та зобов`язується оплатити надані йому портом послуги в погодженому договором порядку.
На підставі п. 2.4. договору транспортного експедирування №15/03/13 ТОВ "Алко-Інвест" було подано ТОВ "3-А" замовлення на надання експедиторських послуг по вантажу, який прибув на т/х "FAINA" згідно коносаментів №26, 35, 42, 43, 67, 73.
ТОВ "3-А" надало Порту наряди на вивантаження 45 автомобілів, а саме: №15П/411, №14П/410, №13П/409, №12П/408, №11П/407, №10П/406.
Протягом 19.03.2013-20.03.2013 ДП "ІМТП" було вивантажено з судна "FAINA" 596 автомобілів.
22.03.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" звернулось до експедитора з листом, в якому просило ТОВ "3-А" прокоментувати, на яких підставах було вивантажено вантаж у кількості 596 автомобілів без відповідного доручення клієнта.
26.03.2013 від експедитора до ТОВ "Алко-Інвест" надійшов лист, яким ТОВ "3-А" підтвердило, що на виконання умов договору про перевантаження імпортної автотехніки №250/и від 23.12.2011 та договору транспортного експедирування №15/03/13 від 15.03.2013, подало ДП "ІМТП" наряди на відвантаження вантажу у кількості 45 автомобілів. Інших розпоряджень щодо розвантаження автомобілів з т/х "FAINA" ТОВ "3-А" не отримувало та не надавало.
Крім того, листом від 27.03.2013 ТОВ "3-А" повідомило ТОВ "Алко-Інвест", що ДП "ІМТП" відмовлено у навантажені 551 автомобілів у зв`язку з забороною Іллічівського міського відділу головного управління МВС України в Одеській області на виїзд вантажу т/х "FAINA" з території ДП "ІМТП".
Відтак, спір у справі виник на думку ТОВ "Алко-Інвест" через протиправні дії ДП "ІМТП" щодо відвантаження 551 автомобілів.
Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів-1, -2 в якості відшкодування збитків, суму коштів у розмірі 243 188 087, 56 грн, що складає 9 060 659, 00 дол. США.
Суд першої інстанції враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України (надалі - ГК України). учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються  витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме:
- протиправної поведінки;
- факт понесення збитків;
- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;
- вину.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Перш за все, пред`явлення вимоги про стягнення з відповідачів збитків на підставі ст.ст. 224-225 ГК України покладає на позивача обов`язок довести, що у позивача з відповідачем наявні господарські зобов`язання і відповідач несе відповідальність за їх порушення у тому числі у вигляді відшкодування збитків.
Крім того, позивач має довести суду порушення відповідачами його прав, чи неналежного виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань, наявності та розміру збитків, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та понесеними збитками.
Відповідно до частини першої статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок господарського суду першої інстанції, що збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.
Водночас позивач обґрунтовує вимоги до відповідача-2 наступним.
Відповідно до Закону України "Про морські порти України", розпорядженням Кабінету Міністрів України №133-р від 04.03.2013 "Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту", наказу Міністерства інфраструктури від 19.03.2013 №163 "Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (в чинній редакції на момент розгляду справи в суді першої інстанції) було проведено реорганізацію державного підприємств морського транспорту, шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них згідно розподільчих балансів, та утворено, внаслідок виділу, державне підприємство "Адміністрація морських портів України".
Правові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" та Державним підприємством "Іллічівський морський торгівельний порт" виникли до створення Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та завершення реорганізації Державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт".
У зв`язку з тим, що після реорганізації Державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" неможливо точно встановити обов`язки підприємств щодо правовідносин, що склалися з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест", позивач вважає, що відповідачі-1, -2 по справі повинні нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями щодо відшкодування збитків.
Однак, ДП "ІМТП", заперечуючи проти позовних вимог відзначає, що між ДП "ІМТП" та ТОВ "Алко-Інвест" відсутні будь-які господарські зобов`язання.
Так, 23.12.2011 між ДП "ІМТП" та ТОВ "3-А" укладено договорів про перенавантаження імпортної авто техніки №250/и, а 15.03.2013 між ТОВ "3-А" та ТОВ "Алко-Інвест" укладено договір транспортного експедирування №15/03/13.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не надано жодних доказів існування будь-яких господарських зобов`язань між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест", ДП "ІМТП" та/або Державним підприємством "Адміністрація морських портів України".
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ДП "ІМТП" здійснюючи дії щодо вивантаження вантажу у кількості 596 автомобілів діяло відповідно до чинного законодавства.
Так, 01.04.2013 ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області було накладено арешт на автомобілі у кількості 596 одиниць обумовлюючи це тим, що власник вантажу не встановлений, зокрема, в матеріалах провадження були відсутні оригінали або завірені копії документів, тобто не було надано доказів на підтвердження наявності права власності на автомобілі будь ким, але три компанії стверджували, що вони є власниками.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013 скасовано арешт автомобілів, у зв`язку з тим, що досудовим слідством було долучено всі копії необхідних документів, які підтверджують належність автомобілів громадянам Лівії. Цією ж ухвалою вирішено передати зазначені у ній 597 автомобілів у розпорядження співробітника транспортної фірми Dead Sea Shipping and Marine Company для подальшого вивезення автомобілів з території України до Лівії.
Крім того, Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.05.2014 у справі №916/546/14, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2014 та Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2014 встановлено, що після зняття арешту з автомобілів у кількості 597 одиниць їх передано у розпорядження співробітника транспортної фірми Dead Sea Shipping and Marine Company для подальшого вивезення автомобілів з території України до Лівії.
Відповідно до положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, з огляду на наведене вище, у справі №916/546/14 право власності ТОВ "Алко-Інвест" на вантаж у кількості 596 автомобілів підтверджено не було, та було визнано права компанії Dead Sea Shipping and Marine Company на спірне майно.
ДП "ІМТП" на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013 у справі №757/16317/13-к, було видано вантаж: автомобілі у кількості 597 представнику компанії Dead Sea Shipping and Marine Company.
Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що ДП "ІМТП" під час здійснення видачі вантажу виконувало вимоги ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013, а отже у діях відповідачів-1, -2 відсутня вина у заподіянні збитків позивачу.
Слід зазначити, що доведення наявності та розміру понесених збитків у справах про відшкодування збитків покладаються на позивача.
Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються зокрема:
- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;
- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;
- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;
- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" у своєму позові посилається саме на втрату вантажу через його протиправне відвантаження.
Під втратою вантажу слід розуміти неможливість видачі вантажу одержувачеві протягом встановленого строку у зв`язку з його фізичною загибеллю, крадіжкою або знищенням.
Враховуючи, що вантаж у кількості 597 автомобілів було видано власнику (представнику компанії Dead Sea Shipping and Marine Company) на підставі відповідної ухвали суду (Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013 у справі №757/16317/13-к), суд першої інстанції вірно зазначив, що факт втрати вантажу позивачем не доведено.
Всупереч статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідачів-1, -2, факту заподіяння збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіянням збитків.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем заявлено вимоги до відповідачів-1, 2 про солідарне стягнення суми завданих збитків.
Частиною першою статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відтак, враховуючи наведену вище норму закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ч. 1 ст. 541 ЦК України не підлягає застосуванню при розгляді даного спору.
Солідарний обов`язок або солідарна вимога за нормами цивільного законодавства виникають у випадках, встановлених договором або законом. Сутність такого обов`язку полягає в тому, що кожен з боржників повинен виконувати зобов`язання у повному обсязі, тому кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного із них окремо.
Коло відповідальних суб`єктів визначається або умовами договору, або нормативними актами, отже, солідарні зобов`язання виникають як виняток і мають бути прямо передбачені договором чи актом цивільного законодавства.
Оскільки господарським судом першої інстанції не встановлено підстав для стягнення солідарно з відповідачів-1, -2 збитків у розмірі 243 188 087, 56 грн, що складає 9 060 659, 00 дол. США, завданих внаслідок протиправних дій щодо відвантаження вантажу у кількості 551 автомобіля, що в свою чергу знайшло підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в суді апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Доводи апеляційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.
Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути  належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати  обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі № 910/9752/16 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга ТОВ "Алко-Інвест" - без задоволення.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі №910/9752/16 залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест".
4. Матеріали справи №910/9752/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 30.12.2020. 

Головуючий суддя                                                            Л.П. Зубець 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                О.О. Євсіков