ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року	Львів	Справа № 300/2690/19 пров. № А/857/11779/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Мікули О.І. 
з участю секретаря судового засідання     Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, заступника начальника Головного квартирно-експлутаційного управління Збройних Сил України полковник Тараса Череватого про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року про повернення позовної заяви (суддя першої інстанції Шумей М.В., м. Івано-Франківськ),

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-франківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра оборони України, заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності Міністра оборони України в ненаданні відповіді по суті на звернення від 24.09.2019; визнання протиправною бездіяльності Заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України полковника Череватого Т. в ненаданні відповіді по суті на звернення від 24.09.2019; зобов`язання Міністра оборони України за наслідками розгляду заяви від 24.09.2020 надати відповідь по суті звернення; стягнення в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 20000 грн.
06.01.2020 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року вищевказану ухвалу Івано-Франківського окружноо адміністративного суду було скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції 13 липня 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, якою також  відмовлено ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору і надано десятиденний строк для усунення недоліків. 
3 серпня 2020 року позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій вказав про звільнення від судового збору.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10  вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто.
Із таким судовим рішенням не погодився позивач і подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду. Зауважив, що суд безпідставно не взяв до уваги, що п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняються інваліди війни незалежно від встановленої групи. 
Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.
17 листопада 2020 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що спір не стосується захисту соціальних інтересів позивача, а тому він не звільнений від сплати судового збору.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 ст. 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому  статтею 171  цього Кодексу (ч. 3. 1 ст. 169 КАС України).
Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Статею ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Доказів, що позивач є прирівняним до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сімей воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, суду не надано.
Згідно  пунктів 9, 13  статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:
- інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;
- учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
При цьому позивач не є інвалідом I чи II групи та не має статусу учасника бойових дій чи Героя України, тому на нього не поширюються пільги статті 5 Закону України «Про судовий збір».
З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни, проте пільг стосовно сплати судового збору для ветеранів війни-інвалідів вказана правова норма не містить.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 809/1828/16 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії. 
Статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Однак ця норма не поширюється на апелянта в цій справі, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається, що такі не стосуються питань пов`язаних з його соціальним захистом, а стосується питань ненадання відповіді на його звернення відповідачами щодо обставин отримання колишнім військовим прокурором ОСОБА_2 житлової квартири в м. Ужгороді.
Така правова позиція відповідає правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/175-ц.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Апеляційний суд звертає увагу, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі чітко зазначено, що позивач не відноситься до осіб, звільнених від сплати судового збору, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Отже, суд першої інстанції  при новому розгляді  питання щодо відкриття провадження у справі зобов`язаний був врахувати висновки суду вищої інстанції. 
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій вказав про необхідність сплати судового збору у даній справі і відхилив доводи позивача про звільнення його від сплати такого.
Позивач не оскаржив вказане судове рішення, отже таке підлягало виконанню. 
Враховуючи викладене, оскільки позивач, отримавши 17 липня 2020 року ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 13 липня 2020 року, не усунув зазначені недоліки, позовна заява у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України підлягала поверненню. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року про повернення позовної заяви у справі – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 04.12.2020.