ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 404/2384/20(2-а/404/212/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпрі апеляційну скаргу                     ОСОБА_1 

на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 серпня 2020 року (головуючий суддя – Кулінка Л.Д.) про повернення позовної заяви в адміністративній справі в адміністративній справі

за позовом                                                   ОСОБА_1 

до                                                            Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пенкіна Максима Володимировича, Департаменту патрульної поліції

про                                                            скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – Позивач) 16 квітня 2020 року звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАК № 2173355 від 28.02.2020 року, та закриття провадження по справі.
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 квітня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову, зокрема Позивачу запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причини його пропуску (а.с. 7-9).
На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 квітня 2020 року Позивачем подано лист за вх. № 17814 від 18.05.2020 року (а.с. 12).
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 травня 2020 року продовжено   ОСОБА_1 строк для усунення позовної заяви шляхом надання Позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали (а.с. 13-15).
На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 квітня 2020 року Позивачем подано, зокрема, заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с. 18).
Заява Позивача про поновлення строку звернення до суду обґрунтована тим, що останній в порядку досудового врегулювання спору вчасно в період оскарження звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції із заявою, в якій просив прийняти рішення про скасування постанови серії ЕАК №2173355 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАК № 2173355 від 28.02.2020 року. Однак, за №К-121/41/34/01-2020 від 12.03.2020 Позивач отримав відповідь про відмову в розгляді його заяви з підстав відсутності дати на заяві. При цьому, Позивач посилався на положення ч. 2 ст. 122 КАС України, відповідно до яких: якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 серпня 2020 року у справі №404/2384/20(2-а/404/212/20) адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пенкіна Максима Володимировича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови - повернуто позивачу (а.с. 21-22).
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку звернення до суду, наведені Позивачем у заяві про поновлення строку, є неповажними.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскаржив її в апеляційному порядку (а.с. 27-29, 39-43).
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що Позивач отримав оскаржувану постанову 28 лютого 2020 року, після чого звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції зі скаргою на дії працівників поліції, однак встановити дату такого звернення неможливо, оскільки різняться дата підпису та складання звернення (18 травня 202 року) та дата отримання звернення Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (05 березня 2020 року).
Мотивуючи апеляційну скаргу Позивач, також, вказав і про те, що суд першої інстанції мав залишити позов без розгляду на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, а не повертати позов Позивачу.
Відповідачі не подали відзив на апеляційну скаргу. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що предметом спору у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАК № 2173355 від 28.02.2020 року, прийнята на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано положеннями ст. 286 КАС України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Вказана ч. 2 ст. 286 КАС України кореспондується з положеннями статті 289 КУпАП, відповідно до якої: скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи встановлено та не заперечується Позивачем, що спірну постанову серії ЕАК № 2173355 від 28 лютого 2020 року останній отримав у день її складання, тобто 28 лютого 2020 року.
Вказане свідчить про те, що останнім днем для звернення Позивача до суду із позовом у даній справі було 09 березня 2020 року.
Однак, ОСОБА_1 направив позовну заяву засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 16 квітня 2020 року, що підтверджується конвертом та роздруківкою відстеження поштового відправлення з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» зі штриховим кодовим ідентифікатором 2500669721773 (а.с. 5, 19).
Натомість, Позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, посилається на те, що в даному випадку останнім було застосовано досудове врегулювання спору, а саме: звернення до начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції зі скаргою на дії працівників поліції, тому строк на звернення до суду першої інстанції становить три місяці з дня вручення Позивачу рішення за результатами розгляду його скарги відповідно до ч. 2 ст.122 КАС України.
Однак, суд апеляційної інтонації звертає увагу на положення п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, якими встановлено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
З аналізу вказаної норми КУпАП випливає те, що останньою передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
При цьому, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.
Таким чином, доводи Позивача щодо застосування досудового врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою до начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції є безпідставними.
Крім того, суд першої інстанції правильно вказав про те, що оскільки саме стаття 286 КАС України в даній категорії справ регулює строк подання позову, тому положення ч. 2 ст.122 КАС України в частині встановлення тримісячного строку для звернення до суду в даному випадку застосуванню не підлягають.
Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що матеріали даної справи не містять доказів щодо дати отримання Позивачем відповіді начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції за №К-121/41/34/01-2020 від 12.03.2020 про відмову в розгляді його заяви, що унеможливлює вирішення питання щодо поважності пропуску строку на звернення до суду із позовом у даній справі після отримання такої відповіді, у тому числі унеможливлює встановлення обставин подання чи не подання позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання Позивачем відповіді начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції за №К-121/41/34/01-2020 від 12.03.2020.
Таким чином, Позивачем не доведено належними доказами наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема не надано до суду першої інстанції доказів отримання відповіді від начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції за №К-121/41/34/01-2020 від 12.03.2020, що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції щодо неповажності причин пропуску строку звернення до суду.
Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Щодо доводів Позивача про порушенням судом першої інстанції положень п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України колегія суддів зазначає таке.
За приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України установлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
При цьому ч. 3 та ч. 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що на стадії до відкриття провадження у справі, у разі визнання судом підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними, суд повертає позовну заяву, а на стадії після відкриття провадження за вказаних обставин суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на вказане, з урахуванням того, що провадження у даній справі відкрито не було, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, що свідчить про відсутність підстав для скасування такої ухвали.
Доводи апеляційної скарги Позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 серпня 2020 року у справі № 404/2384/20(2-а/404/212/20) – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова