ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 807/1018/17
адміністративне провадження № К/9901/49346/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р. (суддя - Гаврилко С.Є.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018р. (судді - Довга О.І., Запотічний І.І., Сапіга В.П.) у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства «Мармуровий кар`єр «Трибушани» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,
в с т а н о в и в :
У вересні 2017 року Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом, в якому просила:
припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 27.04.2001р. №2457, виданого ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани».
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани» наданий спеціальні дозволи на користування надрами від 27.04.2001р. №2457, №2458 та від 12.10.2001р. №2561. (а.с. 13)
21.06.2016р. та 23.06.2016р. Державною службою геології та надр України видано накази №193 та №194 про проведення, в тому числі планових, перевірок надрокористувачів у ІІІ кварталі 2016 року. (а.с. 18 - 19)
У додатках до зазначених наказів міститься інформація щодо проведення планової перевірки у ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани». (а.с. 35; 37)
У період з 13 по 16.09.2016р. Західний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України провів перевірку щодо дотримання відповідачем законодавства у сфері видобування корисних копалин, про що 16.09.2016р. складено відповідний Акт перевірки №02-05/08/2016-18/п-123. (а.с. 21 - 28)
16.09.2016р. позивачу вручено припис №503-16/02 від 16.09.2016р. з установленим терміном на усунення порушень до 16.10.2016р. (а.с. 29 - 30)
17.10.2016р. у зв`язку з ненаданням відповідачем матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, Західний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України направив на адресу Держгеонадр України подання №595-16/02 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2457 від 27.04.2001р. (а.с. 55)
Наказом Держгеонадр України від 16.11.2016р. №428 внесено зміни до наказу 28.11.2014р. №381 в частині підстав для зупинення дії дозволу та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень. (а.с. 56)
Листом від 21.12.2016р. №23765/13/14-16 Державна служба геології та надр України повідомила ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани» про надання йому 30 календарних днів для усунення виявлених порушень. (а.с. 58)
Крім того, листом Держгеонадра України від 03.03.2017р. №5180/13/14-17 відповідачу встановлено додатковий 15-денний строк щодо усунення виявлених порушень та надання власної позиції (згоди/не згоди) щодо припинення права користування надрами Прибуйського родовища, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами від 27.04.2001р. №2457. (а.с. 60) 
У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування, не вжив заходів щодо усунення порушень, у зв`язку з чим наявні підстави для анулювання дозволу згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами №615. Крім того, посилається на те, що надрокористувач наділений не правом, а обов`язком вчасно усунути виявлені порушення, при цьому не усунення у встановлений строк порушень є виключною виною відповідача, враховуючи також те, що Держгеонадра України надали значний термін для здійснення дій, направлених на усунення порушень.
Посилається на дотримання строків звернення до суду з цим позовом. Вважає, що строк звернення до суду з цим позовом відраховується після спливу 15-денного строку, обчисленого з дня надходження до Держгеонадр України поштового рекомендованого повідомлення, встановленого для ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани» для усунення порушень, тобто з 25.03.2017р., а тому строк звернення до суду з цим позовом позивачем не пропущено.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р., яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018р., позов залишено без розгляду.
Ухвалюючи рішення про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 99 КАС України, який необхідно обчислювати з моменту повідомлення підприємством про неможливість усунення порушень у зв`язку з зупиненням дії дозволу листом від 05.01.2017р. №4/04-12. У даному випадку такий строк закінчився у липні 2017 року, натомість до суду позивач звернувся лише 11.09.2017р.
При цьому суди дійшли висновку, що позивачем навмисно продовжено строк звернення до суду шляхом надання відповідачу додаткового строку для усунення виявлених перевіркою порушень законодавства у сфері надрокористування листом від 03.03.2017р.№5180/13/14-17.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відповідач у листі від 05.01.2017р. №3/04-12 щодо неможливості усунення виявлених порушень посилається на занадто короткий термін, наданий Держгеонадра України підприємству для цього. У зв`язку з цим, Держгеонадра України листом від 13.05.2017р. №10675/13/14-17 надано відповідачу додатковий строк на усунення порушень, а тому строк звернення до суду слід обраховувати після спливу 15-денного строку з моменту отримання зазначеного листа, а саме - з 20.05.2017р.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до абзацу 2 частин 2 статті 99 КАС України (у редакції до 15.12.2017р.) для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.
Згідно частини першої статті 26 Кодексу України про надра, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Частиною другою цієї статті передбачено, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
За змістом наведеної норми обов`язковими умовами анулювання дозволу на користування надрами за пунктом 5 в судовому порядку є встановлення фактів порушення інших умов, передбачених спеціальним дозволом, а також незгода надрокористувача з припиненням права користування надрами.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 17.09.2020р. у справі №813/2443/16 та постанові від 12.11.2020р. у справі №260/943/19 орган, який від імені держави надав дозвіл на користування надрами, повноважний припинити право користування надрами у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.
Крім того, Верховним Судом у постановах від 03.05.2018р. у справі №812/1074/17, від 18.10.2018р. у справі №812/1735/17, від 22.01.2019р. у справі №810/3865/17, від 12.08.2020р. у справі № 813/2441/16 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини першої статті 26 Кодексу України про надра, яка полягає в тому, що суд може припинити право користування надрами лише у разі незгоди користувачів в указаних вище випадках. Таким чином, судовий порядок вирішення питання припинення права користування надрами передбачений у разі незгоди користувача з анулюванням спеціального дозволу на користування надрами, тобто у разі наявності спору з цього приводу.
У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач вживав заходи для з`ясування наявності чи відсутності згоди відповідача на анулювання дозволу після чого звернувся до суду з позовом про припинення користування надрами.
Оскільки закон пов`язує виникнення підстав, що дають позивачу, як суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення позову про припинення користування надрами також і з незгодою відповідача з таким припиненням, а тому саме з отриманням таких відомостей пов`язано початок перебігу строку звернення до суду.
За таких обставин висновки судів щодо початку перебігу строку звернення до суду з часу направлення відповідачем до Держгеонадра України листа від 05.01.2017р. №4/04-12 не можна визнати обґрунтованими, оскільки, як встановлено судами, зазначеним листом підприємство повідомило позивача лише про неможливість усунення порушень у зв`язку із зупиненням дії дозволу, натомість згоди або незгоди щодо припинення права користування надрами направлений лист не містить.
Крім того, матеріали справи, так само як і матеріали касаційної скарги, вказаного листа ПрАТ «Мармуровий кар`єр «Трибушани» від 05.01.2017р. №4/04-12 не містять.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних судових рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н  о в и в :
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2017р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук