Номер провадження: 22-ц/813/7173/20 
Номер справи місцевого суду: 523/3830/19
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Дяченко В.Г. 06 квітня 2020 року у м. Одеса,-

встановила:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, за участю заінтересованих осіб - Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі, ОСОБА_2 (а.с. 2-3).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю було залишено без розгляду (а.с. 139-140).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, у даному випадку спір про право відсутній, а тому справа має розглядатися саме за правилами окремого провадження (а.с. 145-147).
Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 03 листопада 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт постійного проживання разом із померлим ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, та відносно якої є спір з іншими спадкоємцями.
Згідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у даному випадку існує спір про право заявника на спадкування і це право оспорюється іншими особами, зокрема братом померлого ОСОБА_2 , а відтак, суд дійшов обгрунтованого висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно залишити без розгляду.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1  про те, що у даному випадку спір про право відсутній, а тому справа має розглядатися саме за правилами окремого провадження.
Колегія суддів враховує, що, звертаючись до суду зі вказаною заявою, та визначаючи мету встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 посилалась на необхідність реалізації свого права та прийняття та оформлення спадщини. Однак, вказане право не визнається заінтересованою особою - спадкоємцем за законом ОСОБА_2 . Також, як вже вказувалось вище, у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 523/12301/19?за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від спадкування, яка на даний час не розглянута. Таким чином, у даному випадку вбачається спір про право, вирішення якого необхідне заявниці для оформлення спадкових прав, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний спір має бути розглянутий у порядку позовного провадження.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.  
Керуючись п. 1 ч. 1 ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 08 грудня 2020 року.

  Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе