П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/1797/20	

Категорія справи: 106020000                                                                                     Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
                                                                                                                                       Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       
при секретарі –  Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Командування повітряних Сил Збройних сил України, третя особа: Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України,  третя особа: Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у якому просить:  
- визнати протиправними дії Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, який пунктом 8 Наказу № 79 від 22.04.2020 року «Про результати проведення службового розслідування за фактом повторного проникнення на об`єкт Повітряних Сил Збройних Сил України та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» притягнув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді; 
-зобов`язати Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України скасувати пункт 8 Наказу № 79 від 22.04.2020 року «Про результати проведення службового розслідування за фактом повторного проникнення на об`єкт Повітряних Сил Збройних Сил України та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача не було підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки вона не вчиняла порушення службової дисципліни, оскільки відповідно до займаної посади, ОСОБА_1 відповідала за тренажер КТС-9 (літака Су-24) крадіжка з якого була вчинена в період часу приблизно з 00 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. 22.02.2020 року, тобто у вихідний день. Позивач зазначає, що вказану крадіжку вона не вчиняла та підозра їй не оголошувалась. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Командування повітряних Сил Збройних сил України, третя особа: Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено в повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що за крадіжку, вчинену вночі у вихідний день, повинні відповідати саме посадові особи Добового наряду Факультету, про що в тому числі зазначено в Акті службового розслідування. Відповідно до Книги приймання та здавання будівель навчально-тренувального комплексу та ТМК-84 «РЕПІТЕР» факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУПС інвентарний № 135/598 будівля № 189/62, де знаходився комплексний тренажер літака КТС-9, в цей час була здана під охорону майором ОСОБА_2 помічнику чергового навчального корпусу підполковнику ОСОБА_3 . Апелянт вказує, що за посадою та функціональними обов`язками не може вплинути на незадовільний стан обладнання приміщень навчально-тренувального комплексу засобами сигналізації, а також тренажер перебував у технічно несправному стані та підлягає списанню. При цьому вказує, що суд першої інстанції не дав оцінку  факту одночасного проведення декількох службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення, що є недопустимим.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді інженера групи обслуговування тренажерів навчально-тренувального комплексу Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, у військовому званні “капітан”.
Згідно з пунктом 2 наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 14.11.2018 року № 61 капітана ОСОБА_1 , вважати таким, що справи та посаду інженера групи обслуговування тренажерів навчально-тренувального комплексу прийняла з 14.11.2018 року (витяг з наказу у матеріалах справи).
На підставі наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 27.12.2019 року № 176агд ОСОБА_1 призначено матеріально-відповідальною особою та покладено на неї відповідальність за збереження комплексного тренажера літака КТС-9.
У період з 22.02.2020 року та 29.02.2020 року відбулося дві крадіжки військового майна з навчально-тренувального комплексу, за даними фактами Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62020150000000201 від 24.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України. При цьому, в результаті крадіжки зникли блоки (прилади) тренажерів, у тому числі тренажера КТС-9, матеріально-відповідальним за який є позивачка. 
У зв`язку із цим, Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29.02.2020 року №73ад “Про призначення службового розслідування щодо причин і передумов, що сприяли повторному проникненню на об`єкт Повітряних Сил” призначено службове розслідування.
Згідно з пунктом 3.7. Акту службового розслідування встановлено, що в період з 21 по 24.02.2020 року будівлі № 189/62 (КТС-9) під охорону не здавалися, що підтверджується поясненнями посадових осіб та книгами приймання здавання будівель під охорону. Матеріально-відповідальні особи, у тому числі ОСОБА_1 не виконали рекомендації представників Центрального управління безпеки військової служби ЗСУ та Харківського національного університету Повітряних Сил щодо забезпечення надійної організації охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу. Поряд з цим, сигналізація від приміщень комплексу взагалі відсутня, проте у журналі здавання (приймання) під охорону постійно зазначається, що сигналізація включена та в справному стані. Приміщення тренажерів періодично відкривалися, проте відповідні записи в журналі не робилися. Внутрішні двері та ворота приміщень на замки не зачинялись та не запечатувались. 
Пунктом 4.8. Акту службового розслідування встановлено неправомірні дії капітана ОСОБА_1 та причинний зв`язок між ними та подією: нею не вжито дієвих заходів щодо організації заходів із збереження озброєння та військової техніки навчально-тренувального комплексу факультету. Також зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги: 
- статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, відповідно до якого кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки;
- пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № року 300, який визначає вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання, постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації;
- пунктів 13, 14 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019 року, якими визначена безпосередню відповідальність за збереження техніки та майна групи, вести документацію у відповідності з установленими вимогами. 
Командувачем Повітряних сил Збройних Сил України на підставі результатів службового розслідування видано наказ від 22.04.2020 року № 79 від 22.04.2020 року «Про результати проведення службового розслідування за фактом повторного проникнення на об`єкт Повітряних Сил Збройних Сил України та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», відповідно до пункту 8 якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «пониження на посаді».
Вважаючи наказ Командувача Повітряних сил Збройних Сил України протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі виходив з того, що позивачем неналежно виконувалися службові обов`язки щодо організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки, організації охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу, а тому прийшов до висновку що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
За визначенням, наведеним у пункті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За приписами пункту 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:     а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83- 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Зокрема, частиною першою статті 83 цього Статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарний статут Збройних Сил України).
Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.
Отже, вирішуючи такий спір, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.
Як вбачається з матеріалів справи, Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29.02.2020 року №73ад “Про призначення службового розслідування щодо причин і передумов, що сприяли повторному проникненню на об`єкт Повітряних Сил” призначено службове розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування  20.03.2020 року складено Акт службового розслідування.
Пунктом 4.8. Акту службового розслідування встановлено неправомірні дії капітана ОСОБА_1 та причинний зв`язок між ними та подією: нею не вжито дієвих заходів щодо організації заходів із збереження озброєння та військової техніки навчально-тренувального комплексу факультету. Також зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги: 
- статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, відповідно до якого кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки;
- пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № року 300, який визначає вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання, постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації;
- пунктів 13, 14 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019 року, якими визначена безпосередню відповідальність за збереження техніки та майна групи, вести документацію у відповідності з установленими вимогами. 
22.04.2020 року відповідачем, враховуючи результати службового розслідування видано оспорюваний наказ № 79 у пункті 8 якого зазначено: за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300, пунктів 13, 14 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019, у частині організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу інженера групи обслуговування тренажерів навчально-тренувального комплексу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил капітана ОСОБА_1 відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України понизити в посаді.   
Так, відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-ХІV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно пункту 13 Положення про навчально-тренувальний комплекс факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, затвердженого начальником факультету 13.08.2019 року, інженер групи обслуговування тренажерів несе безпосередньо відповідальність за збереження техніки та майна групи, внутрішній порядок у закріплених приміщеннях, а згідно з пунктом 14 цього Положення інженер групи зобов`язаний вести документацію в відповідності з установленими вимогами, виконувати інші обов`язки за вказівкою начальника НТК.
На підставі пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим господарством, повинні:
організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі);
вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних  засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів  охорони, зв`язку та сигналізації.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил від 27.12.2019 року № 176агд ОСОБА_1 призначено матеріально-відповідальною особою та покладено на неї відповідальність за збереження комплексного тренажера літака КТС-9,  а отже судом першої інстанції правомірно вказано, що позивачка є посадовою особою, яка є відповідальною особою за збереження майна та зобов`язана виконувати вимоги пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ.
Водночас, актом службового розслідування встановлено, що позивачем неналежно виконувалися службові обов`язки щодо організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки, організації охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу.
Зокрема, в пункті 3.7. Акту службового розслідування вказано, що сигналізація від приміщень (дверей) навчально-тренувального корпусу де зберігався КТС - 9 була відсутня, але посадовими особами факультету у записах журналів здавання (приймання) під охорону постійно зазначалось, що сигналізація включена та в справному стані, а записи позивача про здачу під охорону приміщення, де зберігалось майно за яке вона відповідає, взагалі не здійснювались, внутрішні двері та ворота приміщень де знаходився комплексний тренажер літака КТС-9 на замки не зачинялись та не запечатувались.
Щодо вказаних в акті порушень, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Списку посадових осіб, які мають право розпечатувати (запечатувати) об`єкти, сховища та споруди, затвердженого наказом від 27.12.2019 року № 174анд ОСОБА_1 визначена, як особа, яка має право розпечатувати (запечатувати) будівлю тренажерів. Також, відповідно до своїх обов`язків та повноважень позивач мала персональну печатку.
Водночас, як вже зазначалося, в результаті службового розслідування встановлено, що майно не запечатувалося та не закривалося на замки, жодних доказів протилежного матеріали справи не містять та позивачем до суду не надано, а отже відповідні заходи зі збереження такого майна, зокрема розпечатування (запечатування) будівлі тренажерів з її боку не виконані. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за збереження майна, інженером за посадою, а тому зобов`язана слідкувати за справним станом обладнання, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації, повинна  виконувати свої обов`язки щодо здачі під охорону такого майна.
Так, в акті службового розслідування вказано, що записи позивача про здачу під охорону приміщення, де зберігалось майно за яке вона відповідає, взагалі не здійснювались, що зокрема підтверджується  поясненнями посадових осіб та книгами приймання здавання будівель під охорону, а отже вказує на неналежне виконання таких обов`язків позивачем.
Позивачка як у позовній заяві та апеляційній скарзі, пояснювала що вона особисто не здавала під охорону будівлю де зберігався КТС-9, оскільки така будівля була здана під охорону старшим лейтенантом ОСОБА_4 .
З даного приводу колегія суддів зазначає, що пунктом 20 наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУ ПС від 27 грудня 2019 року №174агд «Про організацію служби військ і освітньої діяльності на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУ ПС у 2020 навчальному році» визначено порядок відкриття (закриття) об`єктів та перелік осіб яким надано це право (витяг з наказу міститься у матеріалах справи).  
Водночас, надання права на відкриття (закриття) об`єктів певній кількості осіб, не звільняє позивача від обов`язку здавати майно за яке вона відповідальна під охорону та вносити про це відповідні записи до журналу. 
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що вона за своїми функціональними обов`язками не може вплинути на обладнання комплексу засобами сигналізації, оскільки  у разі виявлення несправності або відсутності сигналізації позивачка мала право доповісти про це начальнику НТК, а також у записах журналів здавання (приймання) під охорону не зазначати, що сигналізація включена та в справному стані.
Твердження апелянта, що тренажер перебував у технічно несправному стані та підлягає списанню, а відповідачка за тренажер відповідала лише два місяці є безпідставними та такими, що не звільняють позивачку від обов`язків, щодо належного та надійного зберігання майна.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка не виконувала свій обов`язок щодо збереження майна групи, шляхом належного закриття та опечатування приміщення, та здачу його під охорону, що свідчить про формальний підхід до виконання своїх обов`язків, та підтверджує допущення порушень позивачем під час виконання своїх службових обов`язків, зокрема вимог пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Щодо тверджень апелянта, що у відповідності до пункту З Розділу IV Порядку №608 вона не була ознайомлена з актом службового розслідування, а також їй не було надіслано матеріалів службового розслідування, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачкою в ході проведення службового розслідування надавалися письмові пояснення, а отже позивачка знала про проведення службового розслідування та про акт як наслідок проведення такого розслідування.
Так,  розділом ІV «Повноваження осіб під час службового розслідування»» Порядку №608  визначено права та обов`язки осіб, з яких вбачається право позивачки на ознайомлення з результатами службового розслідування, водночас обов`язку щодо такого ознайомлення даним порядком не передбачено.
Водночас, згідно норм законодавства, маючи право на ознайомлення з результатами службового розслідування, позивачка таким правом скористалася лише 28 квітня 2020 року надіславши запит, щодо надання копій службового розслідування, на який 12 травня 2020 року була надіслана відповідь. Клопотання (рапорту) щодо необхідності ознайомлення з актом на адресу командування Повітряних Сил Збройних Сил України під час проведення службового розслідування не надходило (не подавалось).
На рахунок тверджень апелянта, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем прийнято незаконно, оскільки за одним і тим самим фактом порушення було призначено два службових розслідування та притягнено Позивача до відповідальності двічі, що в свою чергу суперечить «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України №608 від 21 листопада 2017 року, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу №274 підлягав розслідуванню перший факт несанкціонованого проникнення у будівлі факультету, а Наказом №73ад та Наказом №88ад факт повторного проникнення у ті ж самі будівлі, а тому частково досліджувався і перший факт з урахуванням наданих раніше пояснень.
За результатами вищезазначених розслідувань, за рішенням начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба позивача притягнуто до матеріальної відповідальності та за рішенням відповідача до дисциплінарної відповідальності.
Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно статті 27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що з вищенаведених норм законодавства не вбачається, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця, останній не може бути притягнутий до матеріальної відповідальності, а навпаки наголошують, що за невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир за необхідності накладає дисциплінарне стягнення, що не звільняє військовослужбовця від матеріальної відповідальності, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Щодо тієї обставини, що зазначеним наказом ОСОБА_5  призначено на посаду в іншу місцевість, то суд враховує, що відповідно до п.257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відповідно до п.112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Жодної з цих підстав, які б перешкоджали переміщенню позивачки в іншу місцевість під час проведення службового розслідування, так і під час розгляду справи судом встановлено не було.
За таких обставин суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем неналежно виконувалися службові обов`язки щодо організації збереження озброєння, бойової та іншої техніки, організації охорони приміщень та будівель навчально-тренувального комплексу. 
За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані докази, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року залишити без змін .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
                                                      Повний текст постанови складено та підписано 27 листопада 2020 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова