ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" жовтня 2020 р.                                                                     Справа №5/58

м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді          Матущака О.І.
суддів:          Бойко С.М.
                                                             Якімець Г.Г.

за участю приватного виконавця Авторгова А.М.

розглянувши апеляційну скаргу                    Акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ №1276/1-2 від 04.05.2020

на ухвалу          Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2020, повний текст - 12.03.2020 

про                                                            визнання незаконними дії та рішення приватного виконавця 

у справі                                                   № 5/58 

за заявою                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз Трейд», м. Рівне  

про банкрутство                                         Закритого акціонерного товариства «Котнар», 
                                                            с. Мужієво Берегівського району Закарпатської                                                                                 області 

ВСТАНОВИВ:
                    
Фактичні обставини справи та суть спору.
Постановою господарського суду Закарпатської області від 30.03.2011 у справі №5/58 ЗАТ «Котнар» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 
12.06.2018 від АТ  «ВТБ Банк»  надійшла скарга на дії та рішення приватного виконавця Авторгова А.М., в якій просить суд визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56020188 від 20.03.2018 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області №5/58 від 03.06.2006 про стягнення з ПАТ «ВТБ Банк» на користь  ТОВ «Котнар-М» суму 5  570 000 грн. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56020188 від 20.03.2018.
У вказаній заяві зазначається, що ПАТ «ВТБ Банк»  зверталося до Господарського суду Закарпатської області з заявою про перегляд ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.02.2016 про застосування наслідків недійсності правочину у справі №5/58 про банкрутство ЗАТ «Котнар» за нововиявленими обставинами та визнання наказу Господарського суду Закарпатської області від 03.06.2016 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2017 клопотання ПАТ «ВТБ Банк» від 06.12.2017 про зупинення виконавчого провадження задоволено частково та зупинено стягнення за наказом Господарського суду Закарпатської області у справі №5/58 від 03.06.2016 до розгляду вказаної заяви ПАТ «ВТБ Банк» про перегляд ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.02.2016 у справі №5/58 за нововиявленими обставинами та визнання наказу №5/58, виданого Господарським судом Закарпатської області 03.06.2016 таким, що не підлягає виконанню.
Заявник обґрунтовує подану скаргу з мотивів припинення вимог ТОВ «Котнар-М» до ПАТ «ВТБ Банк» в розмірі 5 570 000 грн. згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2017, а також з мотивів наявної заборони  ПАТ «ВТБ Банк» вчиняти дії, спрямовані на зарахування коштів, в тому числі при примусовому виконанні органами ДВС України за наказом Господарським судом Закарпатської області 03.06.2016 №5/58, виданим на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області  від 09.02.2016 року №5/58, а тому вважає дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Авторгова А.М. незаконними. Також до вказаної скарги додано заяву про поновлення строку звернення до господарського суду із скаргою на протиправні дії приватного виконавця, визнавши причини пропуску такого строк поважними.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2020 відмовлено АТ «ВТБ Банк у задоволенні скарги на дії та рішення приватного виконавця Авторгова А.М., визнання незаконними дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Ухвала суду мотивована тим, що спірну постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято приватним виконавцем 20.03.2018, а відповідні листи Банку з подання виконавцю відомостей стосовно наявних обмежень були подані після прийняття такої постанови. Окрім того, на час внесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження у автоматизованій системі виконавчого провадження, було отримано повідомлено наступного змісту: «Документ№5/58 вже зареєстрований у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (стан ВД: Повернений без виконання, Стан ВП: 3авершено, №АСВП: 51676706)». 
Окрім того, на день прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ухвала суду від 06.12.2017 у справі №5/58, якою було зупинено виконавче провадження з примусового виконання за наказом господарського суду Закарпатської області у справі №5/58 від 03.06.2016, була скасована постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018. 
А отже, станом на 20.03.2018 ухвала суду про зупинення стягнення за виконавчим документом була скасована, а відтак відсутня підстава для вчинення приватним виконавцем дій стосовно зупинення виконавчого провадження.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.
АТ «ВТБ Банк» подано апеляційну скаргу,  в якій просить  скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії приватного виконавця Авторгова А.М. та визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не залучено до участі у справі Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження наказ не підлягав виконанню приватним виконавцем Авторговим А.М., оскільки примусове виконання здійснювалось Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва.
Крім цього, скаржник зазначає, що представником боржника 21.03.2018 приватному виконавцю Авторгову А.М. подано заяву, у якій повідомлено про те, що примусове виконання наказу здійснюється  Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва, просив повернути наказ та скасувати вжиті заходи примусового виконання. 
Скаржник також вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі № 910/12006/17 про забезпечення позову, а також рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №826/8311/18, у якому суд дав оцінку судової заборони ПАТ «ВТБ Банк» вчиняти дії, спрямовані на зарахування коштів, в тому числі при примусовому виконанні органами ДВС України за наказом Господарського суду Закарпатської області від 03.06.2016 №5/58.
Приватним виконавцем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що залучення третіх осіб до розгляду скарги на дії державних та приватних виконавців  нормами ГПК України не передбачено. 
Крім цього, приватний виконавець зазначає, що ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» місить вичерпний перелік випадків, коли виконавчий документ  повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання і розширеному тлумаченню не підлягає. А тому, жодних підстав для повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання у приватного виконавця не було. 
Приватний виконавець зазначає, що 20.03.2018 ним було відкрите виконавче провадження і вже 26.03.2018 було закрито виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. 
Інших клопотань, заяв в порядку  ст.207 ГПК України  сторонами заявлено не було.
Представник скаржника в судове засідання не з`явився. 
В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи по суті апеляційної скарги. 
Оцінка суду.
Відповідно до  статті 339 Господарського процесуального кодексу України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ч.1 ст.1, ст.ст. 2, ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Заходами примусового виконання рішень, зокрема,  є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Необхідно зазначити, що відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зупинення виконавчого провадження є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Як встановлено судом першої інстанції, спірну постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято приватним виконавцем 20.03.2018, а відповідні листи Банку з подання виконавцю відомостей стосовно наявних обмежень були подані після прийняття такої постанови. Окрім того, на час внесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження у Автоматизованій системі виконавчого провадження, було отримано повідомлено наступного змісту: «Документ№5/58 вже зареєстрований у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (стан ВД: Повернений без виконання, Стан ВП: 3авершено, №АСВП: 51676706)». 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, електронними доказами. 
А відтак поданий скріншот – знімок з екрану комп`ютера може бути доказом у справі, при цьому, такий доказ є не єдиний, на підставі якого прийнято оскаржувану ухвалу суду.
Окрім того, на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ухвала суду від 06.12.2017 у справі №5/58, якою було зупинено виконавче провадження з примусового виконання за наказом Господарського суду Закарпатської області у справі №5/58 від 03.06.2016, була скасована постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018. 
А отже, станом на 20.03.2018 ухвала суду про зупинення стягнення за виконавчим документом була скасована, що свідчить про відсутність підстав для вчинення приватним виконавцем дій стосовно зупинення виконавчого провадження.
Щодо посилань апелянта на ухвали Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі № 910/12006/17, то колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до згаданої вище ухвали, заяву ТОВ «Факторингова компанія «Смарт Капітал Інвест» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Заборонено ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Котнар-М» вчиняти дії, направлені на припинення зобов`язань за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 13863/1-2 від 16.11.2016. Цією ж ухвалою заборонено ПАТ «ВТБ Банк» вчиняти дії, спрямовані на зарахування коштів, в тому числі при примусовому виконанні органами Державної виконавчої служби України, за наказом Господарського суду Закарпатської області від 03.06.2016  № 5/58, виданим на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.02.2016 у справі № 5/58;    заборонено ТОВ «Котнар-М» та іншим особам, в тому числі посадовим (службовим), вчиняти дії, спрямовані на стягнення коштів або зарахування зустрічних однорідних вимог, в тому числі при примусовому виконанні органами Державної виконавчої служби України, за наказом Господарського суду Закарпатської області від 03.06.2016 № 5/58, виданим на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.02.2016 у справі № 5/58, про стягнення з ПАТ «ВТБ Банк» на користь ТОВ «Котнар-М» 5 750 000,00 грн.
Боржниками за даною ухвалою є: ПАТ «ВТБ Банк»,    ЗАТ «Котнар», ТОВ «Котнар-М».
З огляду на вищевикладене, для приватного виконавця не існувало судової заборони щодо відкриття виконавчого провадження ВП №56020188 від 20.03.2018 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області №5/58 від 03.06.2006 про стягнення з ПАТ «ВТБ Банк» на користь  ТОВ «Котнар-М» суму 5  570 000 грн. 
Щодо покликань скаржника на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №826/8311/18, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Згідно вказаного рішення, визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців в частині застосування до приватного виконавця Авторгова А.М. дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 16.05.2018 №1518/5. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2018 у цій справі апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ВТБ Банк» закрито. 
А відтак безпідставними є покликання скаржника на вказане рішення, оскільки таке стосується дисциплінарного стягнення щодо приватного виконавця Авторгова А.М. При цьому, зазначення в самому тексті рішення про право позивача (у даному випадку приватного виконавця Авторгова А.М.) на звернення до суду за роз`ясненням ухвали суду не свідчить про наявність підстав в силу вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення провадження у справі. 
Суд апеляційної інстанції зазначає також таке.
Згідно ст. 49 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
А отже, для залучення до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору необхідно встановити, що судове рішення у справі може вплинути на права та/чи обов`язки цієї особи. 
Апелянтом не доведено, а судом не встановлено, яким чином скарга на дії державного виконавця Авторгова А.М. може вплинути на права та/чи обов`язки Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Більше того, чинним ГПК України не передбачено можливість залучення третіх осіб при розгляді скарги на дії чи бездіяльність державного/приватного виконавця та відповідно визнання незаконними таких дій/бездіяльності приватного виконавця.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом. 
Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України, 

Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2020 у справі  №5/58 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5  Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути  до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.10.2020

Головуючий суддя                                                                      О.І. Матущак

Судді                                                                                          С.М. Бойко

          Г.Г. Якімець