ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/891/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу     Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року в адміністративній справі №280/891/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Запорізької міської ради, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення сорок другої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради від 28.08.2019 №39 «Про відмову в наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та подальшої передачі її у власність, з урахуванням висновків суду у даній справі.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, що  спірне рішення відповідача було прийнято останнім з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки не містить будь-якого обґрунтування та посилання на норми законодавства, які стали підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення сорок другої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради від 28.08.2019 №39 «Про відмову в наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»
Зобов`язано Запорізьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та подальшої передачі її у власність, з урахуванням висновків суду у даній справі.           Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірне рішення є правомірним, оскільки було прийнято більшістю голосів депутатів міської ради з врахуванням діючого законодавства. Зауважено, що останнє не порушує прав позивача, оскільки прав власності на майно позивча спірним рішенянм ще не породжено.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд     вважає, що апеляційна скарга     не підлягає     задоволенню за наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2016 ОСОБА_1 звернулася до Запорізької міської ради із заявою про надання дозволу на виділення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального житла. В подальшому, 30.05.2016 позивачем уточнено адресу ділянки, а саме: за церквою, напроти території АТП по АДРЕСА_1 (кадастровий номер №2310100000:07:050:0136).
Як вбачається з листа Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 18.05.2016 №Ш-0369 на адресу першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, Управління з питань земельних відносин вважає за можливе підготувати рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 після надання міською радою відповідного доручення.
Підпунктами 4.3.1 та 4.3.2 протоколу №111 засідання постійної комісії з питань комунальної власності, ресурсів, приватизації, архітектури та земельних відносин Запорізької міської ради вирішено рекомендувати сесії міської ради відмовити в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 для веденні будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (площа 0,1000 га) Ш; доручити управлінню з питань земельних відносин Запорізької міської ради підготувати два проекти рішень на розгляд чергової сесії міської ради: про надання та про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (площа 0,1000 га) Ш.
Рішенням сорок другої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради від 28.08.2019 №39 відмовлено в наданні дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення сорок другої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради від 28.08.2019 №39 «Про відмову в наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , поряд з церквою, навпроти території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 116 Земельного кодексу України,     громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. 
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в містах - не більше 0,10 га.
Відтак, Земельним кодексом України   визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень   статті 118 ЗК України.
Як вбачається зі змісту спірного рішення відповідача, останнє не містить жодного обґрунтування причин відмови у наданні дозволу на розробленні проекту землеустрою  та не містить посилань на жодну правову норму.
Крім того, як вбачається з витягу з протоколу  засідання постійної комісії з питань комунальної властності, ресурсів, приватизації, архітектури та земельних відносин № 111 від 17.04.2019 року, останнє також не містить посилань на підстави рекомендації відповідачу відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Так, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 29.04.2020 року по справі № 820/4932/18, від 24.01.2019 року по справі № 806/2978/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, оскільки спірне рішення відповідача не містить пояснень щодо того, яким конкретно вимогам частини 7 статті 118 Земельного кодексу України не відповідала подана позивачем заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, останнє є протиправним та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України - підлягає скасуванню.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в наданні позивачу дозволу на виготовлення технічної документації було прийнято з порушенням приписів Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, останнє підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням висновків суду.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325  КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року в адміністративній справі №280/891/20 – залишити без змін.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай