Ухвала
 
23 листопада 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 759/2921/19
провадження № 61-15540ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Локо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , про визнання договору резервування квартири недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 04 листопада 2020 року подав із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у вищевказаній справі із пропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення отримано представником заявника 07 жовтня 2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поновлення заявникові строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження дати отримання ним копії повного тексту оскаржуваної постанови. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення вищезазначених недоліків, зокрема подання доказів на підтвердження дати отримання ним копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків.

 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 грудня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     І. Ю. Гулейков