Ухвала    
 
22 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 596/1922/18
провадження № 61-18622ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області в частині позовних вимог про скасування рішення комісії щодо розгляду конфліктних ситуацій про відмову в призначенні субсидії та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2020 року визнано неподаною та повернуто апелянту.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року                        у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року у цій справі відмовлено.
14 грудня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у вказаній вище справі.
16 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Заява про відвід обґрунтована тим, що у ОСОБА_1 виникли сумніви щодо неупередженості та безсторонності суддів, оскільки ця колегія суддів розглядала його касаційну скаргу на судове рішення, ухвалу у справі            № 596/63/17, яку залишила без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року заяву  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., визнано необґрунтованою та передано іншому судді.
21 грудня 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., передано на розгляд судді Верховного Суду Білоконь О. В.
Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про  відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу суддів.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Воробйова І. А. (суддя?доповідач), Лідовець Р. А., Черняк Ю. В. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Водночас обставини, покладені в основу заяви про відвід суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у статтях 36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він не погоджується із правовою позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка висловлена в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 596/63/17, зокрема щодо відмови у задоволенні його касаційної скарги. 
Разом з тим, відповідно до положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Враховуючи, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, тому підстави для відводу суддів відсутні.
За таких обставин заява про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., від участі у розгляді цієї справи, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня               2020 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь